Справа № 462/5260/25
провадження 1-кп/462/518/25
У Х В А Л А

25 липня 2025 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Львовіклопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000577 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , без зареєстрованого місця проживання та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє - 26.11.2019 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільненого 24.01.2024 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000577 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, так як кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки останньому надано доступ до всіх матеріалів провадження, внаслідок чого ОСОБА_5 стали відомі їх показання, номери телефонів та адреси проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений після відбуття покарання у виді позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив крадіжку (обвинувальний акт перебуває на розгляді у суді). Крім цього, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України обвинувачений покинув місце вчинення кримінального правопорушення та позбавився від предмету злочину, тим самим намагався уникнути покарання, однак у подальшому був виявлений працівниками поліції. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечив.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів, пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності питань, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов?язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені у ст.178 КПК України.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів на даний час не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду на потреби судового провадження.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків.

Так, суд вважає, що без застосування до обвинуваченого запобіжного заходу він зможе переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, на строк до 8 років.

З огляду на викладене, жодний більш м`який запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні та доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотання слід задовольнити та обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.176-178, 181, 194 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

-не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу суду, в період часу з 20.00 год. до 07.00 год. щоденно;

-не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її оголошення і закінчується 25 вересня 2025 року.

Копії ухвали вручити учасникам судового провадження, направити для виконання і контролю органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1