ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2135/25

09 червня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000 від 01.05.2025 року за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, без постійного місця роботи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно ст. 68 Конституції України кожен громадянин зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», боєприпаси не можуть перебувати у власності громадян. Згідно п. 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12 жовтня 1992 року, п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, відносяться серед інших, бойові припаси, які можуть перебувати у власності громадян лише на підставі встановлених дозволів.

ОСОБА_4 у порушення вимог вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння, зберігання бойових припасів, маючи прямий умисел на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, у невстановлені час та місці, перебуваючи у лісовій зоні неподалік м. Костопіль Рівненського району Рівненської області, незаконно придбав, шляхом знайдення оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка належить до бойових припасів та незаконно переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав до шухляди при вході до житлового приміщення та незаконно зберігав до 06 год. 33 хв. 14.03.2025, а саме до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем проживання останнього.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав за фактичних обставин, зазначених в обвинувальному акті. При цьому показав, що весною 2025 року у лісопосадці, неподалік м. Костопіль, знайшов ручну гранату та відніс її до себе додому, що по АДРЕСА_1 , де поклав до шухляди при вході у квартиру та зберігав до 14.03.2025 р., коли її виявили та вилучили працівники поліції під час обшуку. У вчиненому розкаюється.

Суд, враховуючи те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши наслідки вчинення таких дій, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів у більшому об`ємі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, те, що на обліку в лікаря нарколога та психіатра він не перебуває, раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставини, які обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Враховуючи наведене, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Разом із цим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, повне визнання та усвідомлення ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства та у відповідності до ст. 75 КК України вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся, процесуальні витрати відсутні.

Дію заходів забезпечення кримінального провадження, застосованих до обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, суд вважає за вірне продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 7131 (сім тисяч сто тридцять одну) грн.

Речові докази: залишки об`єктів дослідження та першопочаткові упаковки, які поміщені до спецпакету Експертної служби МВС України №2723638, змиви з корпусу гранати Ф1, змиви з запалу УЗРГМ2, змиви з пластикової заглушки корпусу гранати Ф1 після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Дію запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили, але не більш як на два місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1