Справа № 161/8254/25 Провадження №11-сс/802/257/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР №0001363 від 28.04.2025року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 червня 2025 року включно, із визначенням розміру застави,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Клопотання мотивував тим, що 28.04.2025 року слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області внесено відомості до ЄРДР №0001363 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. 29.04.2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Враховуючи те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, існують ризики передбачені ст.177 КПК України, а тому слідчий просив застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки лише вказаний запобіжний захід, на думку сторони обвинувачення, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2025 року клопотання задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.06.2025 року включно.

Строк тримання під вартою вирішено обчислювати з 16 години 10 хвилин 28.04.2025 року.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

На підставі вимог ст.183 КПК України у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки, що передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликами до суду, а також до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0001363.

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає місто Луцьк, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, прийнятою всупереч та з істотним порушенням кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду обставинам справи, у зв`язку із цим дана ухвала підлягає скасуванню.

Вказує на те, що суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 має місці соціальні зв`язки, оскільки одружений, має на утриманні троє малолітніх дітей, є внутрішньо переміщеною особою, яка переїхала разом із сім`єю у місто Луцьк, де має постійне місце проживання. Окрім цього ОСОБА_7 є учасником бойових дій, військовослужбовцем, після отриманого поранення потребує медичної допомоги.

Крім цього, вважає за необхідне врахувати те, що ОСОБА_7 повністю визнав вчинене ним кримінальне правопорушення та повідомив, що буде співпрацювати зі слідством та прикладе зусиль для відшкодування завданих ним збитків, що в свою чергу свідчить про те, що він буде добровільно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та про безпідставність висновків суду про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. За таких обставин захист вважає, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2025 року про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; пояснення підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, слідчий суддя цілком обґрунтовано та на законних підставах прийшов до висновку про його задоволення, оскільки матеріалами клопотання стверджується вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є учасником бойових дій, має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні перебуває троє дітей, раніше неодноразово судимий, відбував реальну міру покарання у місцях позбавлення волі, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, офіційно не працює, окрім того є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії судового розгляду.

Відтак докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 будучи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вагомість вищенаведених ризиків, на думку слідчого судді, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, про що просить сторона захисту, не здатен запобігти доведеним під час розгляду даного клопотання ризикам, тому підозрюваному ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Вищевказані факти свідчать про неможливість запобігання зазначеним в КПК України ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі, домашнього арешту.

А тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування даного кримінального провадження до підозрюваного слід застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти наявним та доведеним слідчим та прокурором ризикам.

Дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 має місці соціальні зв`язки, оскільки одружений, має на утриманні троє малолітніх дітей, є внутрішньо переміщеною особою, яка переїхала разом із сім`єю у місто Луцьк, де має постійне місце проживання, окрім цього ОСОБА_7 є учасником бойових дій, військовослужбовцем, а також його повне визнання вини і бажання співпрацювати зі слідством та відшкодування завданих ним збитків потерплому, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності обрання до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Щодо тверджень апелянта про те, що слідчим суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного, а також те, що ОСОБА_7 після отриманого поранення потребує медичної допомоги, то стороною захисту не надано жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не виявлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 червня 2025 року включно, із визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: