справа № 208/9468/24
провадження № 1-кс/208/2585/25
УХВАЛА

23 червня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000157 від 14.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського із клопотанням, в якому просила накласти арешт на криптовалютний гаманець НОМЕР_1 , який обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: АДРЕСА_1 .

До судового засідання прокурор, яка повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явилась, але подала заяву про підтримання заявленого клопотання та проведення судового розгляду за її відсутності. Також просила розгляд клопотання проводити без участі власника майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що до СУ ГУНП в Донецькій області надійшов рапорт з ВПК в Донецькій області Департаменту кіберполіції НПУ, щодо факту шахрайства, вчиненого на території Донецької області за попередньою змовою групою осіб, з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Так, 29.12.2022 потерпілому ОСОБА_4 в месенджері «Telegram» надійшло повідомлення з акаунту його знайомого ОСОБА_5 з проханням запозичити грошові кошти, на що він погодився та перерахував 6000 грн. Приблизно через 2 місяці він зателефонував ОСОБА_6 та дізнався, що останньому зламали акаунт «Telegram» та невідомі від його імені просили грошові кошти. Аналогічні пояснення надала потерпіла ОСОБА_7 , яка перерахувала за аналогічних обставин невідомим грошові кошти в сумі 3517 грн.

29.12.2022 в месенджері «Telegram» ОСОБА_8 надійшло повідомлення з акаунту її знайомого ОСОБА_9 з проханням запозичити грошові кошти, на що ОСОБА_8 погодилась та перерахувала на вказаний в повідомленні номер банківської картки грошові кошти в сумі 10000 грн. В подальшому вона побачила, що її долучили до групи в «Telegram» під назвою «Меня взломали» та зрозуміла, що її ошукали. Аналогічні покази надали потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Також під час досудового розслідування проведено 79 тимчасових доступів до інформації, що містить банківську таємницю, та інформації, що міститься в операторів телекомунікаційного зв`язку.

Аналізом отриманих відомостей встановлено, що грошові кошти потерпілі, будучи введеними в оману, перераховували на рахунки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

З зазначених рахунків грошові кошти одразу перераховувались на рахунок ОСОБА_15 , після чого на рахунок ОСОБА_16 , з якого на рахунки 8 інших осіб.

В подальшому з банківських рахунків грошові кошти були перераховані на криптовалютний гаманець НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується криптобіржою Binance.

Окрім того, встановлено, що з криптовалютного гаманця НОМЕР_2 грошові кошти перераховані на криптовалютний гаманець НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обслуговується криптобіржою Binance.

Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що частина грошових коштів з криптовалютного гаманця, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_18 переведена 01.03.2025 на рахунок, належний ОСОБА_19 (онук ОСОБА_15 ) При цьому більшість грошових коштів залишилась на криптовалютному гаманці.

Також, встановлено, що 29.12.2023 на картку, належну ОСОБА_20 (син ОСОБА_13 ) з рахунку ОСОБА_18 , відкритому в ПАТ «ПриватБанк» перераховувались грошові кошти в сумі 720,16 грн.

16.06.2025 постановою заступника начальника слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області криптовалютний гаманець НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обслуговується криптобіржою Binance, визнано речовим доказом, відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України як засіб вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; віртуальні активи, які знаходяться на вказаних криптовалютних гаманцях, оскільки вони могли були предметом легалізації коштів, які отримані кримінальнопротиправним шляхом.

З урахуванням обставин та способу (з використанням електронно-обчислювальної техніки) вчинення кримінальних правопорушень є достатні підстави вважати, що криптовалютний гаманець НОМЕР_1 , який заєстрований на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На теперішній час криптовалютний гаманець НОМЕР_1 , який заєстрований на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає критеріям, належить особі у якої відсутній процесуальний статус.

Вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст.170 КПК України).

При цьому, ч.3 та ч.5 ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п.7 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

У відповідності до ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції прокурора, оскільки підставою клопотання є збереження речових доказів; спеціальна конфіскація; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а тому з метою швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, з можливою в подальшому спеціальною конфіскацією та збереження речових доказів, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на криптовалютні активи, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними в будь-який спосіб та заблокувати весь функціонал, на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 , який заєстрований на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обслуговується криптобіржою Binance (Nest Services Limited), зареєстрованою відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_21 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1