Провадження №1-кс/447/3818/25
Справа №447/2143/25
У Х В А Л А

24 липня 2025 р. Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області, скаргу скарги ОСОБА_3 в порядку статті 303 КПК України,

за участі: скаржника ОСОБА_3

встановив:

До Миколаївського районного суду Львівської області 21.07.2025 надійшла скарга від ОСОБА_3 на бездіяльність ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, в якій просить зобов`язати уповноважену особу ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування .

Свої доводи мотивує тим, що 11.07.2025 здійснювався виклик поліції за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» та повідомив про викрадення майна журналіста ОСОБА_4 , а саме всієї робочої відеоапаратури та телефонів. Просить внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.347-1 КК України, оскільки такі внесені не були.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити.

Представник ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та документи, які долучені до неї, слідча суддя дійшла наступного висновку.

З долучених до скарги документів встановлено, що здійснювався виклик поліції за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» .

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №139 від 06.04.2016р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 р. за № 680/28810, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Таким чином, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заяво чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

До матеріалів скарги ОСОБА_3 не долучив будь-яких належних та допустимих доказів того, що його усне повідомлення на лінію "102" містило вказівки на реальні факти вчинення конкретних злочинних дій, а досліджений аудіозапис не може розцінюватися судом, як достатня підстава для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, оскільки доводи, які викладені у скарзі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1