Справа № 473/109/25
Номер провадження1-кп/473/162/2025
ВИРОК

іменем України

"12" травня 2025 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, фізична особа підприємець, сімейний стан не одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1. 12 травня 2003 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 02 років 04 місяців позбавлення волі,

2. 30 січня 2006 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.27, ч.5 ст.27 ч.1 ст.121, ч.2 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 08 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна,

3. 07 червня 2018 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.303, ч.2 ст.369, ч.1 ст.70 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі, звільненого від відбування основного покарання в виді позбавлення волі 04 червня 2019 року в порядку ст.81 КК України умовно достроково на 08 місяців 19 днів за ухвалою від 27 травня 2019 року Казанківського районного суду Миколаївської області, перебіг строку погашення судимості якого переривався за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 липня 2021 року, коли він був засуджений за ч.1 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт, та знятий з обліку органу пробації, в зв`язку з повним відбуттям покарання 30 травня 2023 року;

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , судимого:

1. 04 серпня 2009 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69, ст.75 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 01 рік 06 місяців.

2. 26 квітня 2010 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 01 року 06 місяців 01 дня позбавлення волі, звільненого з місця відбування основного покарання 20 червня 2011 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України на підставі ухвали Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 10 червня 2011 року з невідбутим строком основного покарання 08 місяців 01 день позбавлення волі.

3. 24 січня 2014 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.75, ст.76 КК України до 03 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 02 роки.

4. 14 квітня 2014 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України із застосуванням ст.75, ст.76 КК України до 05 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 03 роки.

5. 16 липня 2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.286, ч.4 ст.70 КК України до 04 місяців арешта з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 роки, із самостійним виконанням вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 квітня 2014 року.

6. 03 листопада 2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 05 років 06 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 роки, звільненого з місця відбування основного покарання 03 грудня 2018 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2018 року з невідбутим строком основного покарання 01 рік 09 місяців 06 днів позбавлення волі, перебіг строку погашення судимості якого переривався:

- за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року, коли він був засуджений за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, який ним повністю сплачено 22 січня 2021 року,

- за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 квітня 2021 року, коли він був засуджений за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, та знятий з обліку органу пробації, в зв`язку з повним відбуттям покарання 07 вересня 2021 року,

- за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 серпня 2023 року, коли він був засуджений за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 1360 гривень, який ним повністю сплачено 06 вересня 2023 року,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілий ОСОБА_9 ,

захисник адвокат ОСОБА_10 ,

обвинувачений ОСОБА_11 ,

обвинувачений ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Обвинувачений ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_12 , діючи без попередньої змови між собою, спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 за наступних обставин.

15 листопада 2024 року близько 18:05 години потерпілий ОСОБА_9 , вийшовши з крамниці супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 16, розпочав рух по вулиці Київській та почав переходити проїжджу частину вулиці Литовська, на її Т образному перехресті з вулицею Київська. При переході проїжджої частини вулиці Литовська в напрямку крамниці «Склад Чистоти», котра розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Литовська, 17, між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_11 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна суперечка, в ході якої у обвинуваченого ОСОБА_11 виник умисел, направлений на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання діючи умисно і протиправно обвинувачений ОСОБА_11 , 15 листопада 2024 року близько 18:10 години, знаходячись неподалік крамниці «Склад Чистоти», розташованої за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Литовська, 17, застосував відносно потерпілого ОСОБА_9 сльозогінну речовину, після чого наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар лівою рукою в область голови зліва.

Після вказаного, потерпілий ОСОБА_9 , знаходячись за спиною обвинуваченого ОСОБА_11 , своїми руками перехопив обидві руки обвинуваченого ОСОБА_11 та став утримувати обвинуваченого ОСОБА_11 , з метою припинення нанесення тілесних ушкоджень.

В цей час обвинувачений ОСОБА_12 при керуванні транспортним засобом, проїжджаючи біля крамниці «Склад чистоти», розташованої за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Литовська,17, помітив свого знайомого обвинуваченого ОСОБА_11 , якого в той момент утримував за обидві руки потерпілий ОСОБА_9 , в зв`язку з чим у обвинуваченого ОСОБА_12 виник умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно і протиправно обвинувачений ОСОБА_12 , 15 листопада 2024 року о 18:11 годині, знаходячись неподалік крамниці «Склад Чистоти», розташованої за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Литовська, 17, підбігши до потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_11 , умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар рукою в область голови, внаслідок чого, потерпілий ОСОБА_9 відпустив утримувані ним обидві руки обвинуваченого ОСОБА_11 .

Після чого, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 без попередньої змови між собою, почали наносити численні удари руками та ногами в область голови та тулубу потерпілого ОСОБА_9 .

В результаті спільних умисних дій обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, забійних ран на нижній повіці правого ока та біля зовнішнього кінця лівої брови, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_11 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_11 визнавав вину частково та підтвердив спричинення ним даних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , факт нанесення яких мав місце в вечірній час доби приблизно біля 18:00 години 15 листопада 2024 року в місті Вознесенську Миколаївської області на Т образному перехресті вулиці Київської з вулицею Литовська. В подальшому, в судових дебатах обвинувачений ОСОБА_11 вину визнав повністю та підтвердив, що ним відносно потерпілого ОСОБА_9 був використаний слізогінний газ, за допомогою належного йому /тобто обвинуваченому ОСОБА_11 / газового балончика. Вину визнавав спочатку частково, оскільки вважав, що він захищався від агресивних дій потерпілого ОСОБА_9 . При цьому обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що конфліктну ситуацію між ним та потерпілим ОСОБА_9 спровокував сам потерпілий ОСОБА_9 , котрий вдарив ногою по кузову легкового автомобіля, яким керував він /тобто обвинувачений ОСОБА_11 / та на низькій швидкості рухався по вулиці Литовська, наближаючись до її Т образного перехрестя з вулицею Київська в місті Вознесенську Миколаївської області.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_12 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_12 вину не визнав та пояснив, що в вечірній час доби приблизно біля 18:00 години 15 листопада 2024 року в місті Вознесенську Миколаївської області, він під час керування транспортним засобом по вулиці Київська мав намір на Т образному перехресті вулиці Київської з вулицею Литовська, заїхати на стоянку супермаркету «АТБ», щоб після залишення автомобіля на стоянці, зайти до торгівельного залу даного супермаркету. Але проїхати дане перехресті вулиць Київської та Литовської він не зміг, оскільки на проїжджій частині вулиці Литовської, перед заїздом на стоянку супермаркету «АТБ» він побачив легковий автомобіль свого кума обвинуваченого ОСОБА_11 . В даному автомобілі працював двигун, світили передні фари, водійські дверцята були залишені відкритими. Біля сходів крамниці «Склад чистоти», він побачив свого кума обвинуваченого ОСОБА_11 , котрий лежав на тротуарі, а зверху на ньому лежав потерпілий ОСОБА_9 , оскільки між ними відбувалася якась боротьба. Він /тобто обвинувачений ОСОБА_12 / підбіг до них, відтягнув за капюшон куртки потерпілого ОСОБА_9 , котрий лежав зверху на обвинуваченому ОСОБА_11 , звільнивши таким чином обвинуваченого ОСОБА_11 , котрий знаходився під потерпілим ОСОБА_9 . При цьому він /тобто обвинувачений ОСОБА_12 / не наніс жодного удару руками та ногами потерпілому ОСОБА_9 . Відтягнувши потерпілого ОСОБА_9 від обвинуваченого ОСОБА_11 , він /тобто обвинувачений ОСОБА_12 / відразу відійшов від місця їх боротьби, оскільки відчув на собі вплив слізогінного газу, котрий був розпилений в даному місці.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на невизнання вини в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_12 , а також повним визнанням вини обвинуваченим ОСОБА_11 , вина обвинувачених в інкримінованому кожного з них кримінальному правопорушенні, повністю підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , а також показаннями свідків, котрі були допитані в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що в вечірній час доби приблизно біля 18:00 години 15 листопада 2024 року в місті Вознесенську Миколаївської області, він разом з дружиною та малолітнім сином, якого він ніс на руках вийшли із супермаркета «АТБ» та почали переходити вулицю Литовська. При цьому, коли вони знаходилися на проїжджій частині вулиці Литовська, їх майже не збив легковий автомобіль моделі «Опель» чорного кольору, під керування водія обвинуваченого ОСОБА_11 . При цьому він /тобто потерпілий ОСОБА_9 / вдарив ногою по кузову даного автомобіля, котрий проїжджав біля нього. Після чого, даний автомобіль зупинився, обвинувачений ОСОБА_11 вийшов із за керма та підійшов до нього. Він /тобто потерпілий ОСОБА_9 / почав лаяти обвинуваченого ОСОБА_11 . Обвинувачений ОСОБА_11 повернувся до салону залишеного ним автомобіля моделі «Опель», взяв із транспортного засобу якийсь предмет, яким в подальшому виявився газовий балончик. Коли відстань між ним /тобто потерпілим ОСОБА_9 / та обвинуваченим ОСОБА_11 знову зменшилася, то він /тобто потерпілий ОСОБА_9 / схопив обвинуваченого ОСОБА_11 за одяг. У відповідь на його дії, обвинувачений ОСОБА_11 направив йому в обличчя струю аерозолю слізогінного газу із газового балончика. Він /тобто потерпілий ОСОБА_9 / став протирати очі, та відчув, як обвинувачений ОСОБА_11 наніс йому перший удар кулаком руки в область голови, та відразу другий удар в область обличчя, попавши при цьому в ліву частину носа. Після потрапляння на сходи біля вхідних дверей крамниці «Склад чистоти», котра розташована на перехресті вулиць Київська та Литовська, під час боротьби з обвинуваченим ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_9 схопив обидві руки обвинуваченого ОСОБА_11 з метою їх утримання, щоб обвинувачений ОСОБА_11 не зміг більше наносити йому ударів руками. Саме в цей момент до них підбіг обвинувачений ОСОБА_12 та вдарив його рукою чи ногою в праву частину обличчя, коли він тримав руками обидві руки обвинуваченого ОСОБА_11 . Від отриманого даного удару він /тобто потерпілий ОСОБА_9 / впав на поверхню тротуару біля сходів вхідних дверей крамниці «Склад чистоти», відпустивши руки обвинуваченого ОСОБА_11 , де ним було отримано ще близько п`яти ударів руками в область його обличчя та його рук, котрі наносили йому обидва обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Після чого, обвинувачений ОСОБА_12 відбіг, а до нього наблизилася незнайома йому жінка, якою виявилася ОСОБА_13 , котра надала йому першу медичну допомогу, промивши перш за все очі від слізогінного газу.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що в вечірній час доби приблизно біля 18:00 години 15 листопада 2024 року в місті Вознесенську Миколаївської області, коли вона разом із своїм чоловіком потерпілим ОСОБА_9 , вйшли із супермаркета «АТБ» та почали переходити вулицю Литовська, їх майже не збив легковий автомобіль моделі «Опель» чорного кольору, під керування водія обвинуваченого ОСОБА_11 . Після зупинки даного автомобіля, із його салона вийшов обвинувачений ОСОБА_11 , та між ним та потерпілим ОСОБА_9 виникла сварка. Під час даної сварки обвинувачений ОСОБА_11 застосував до її чоловіка потерпілого ОСОБА_9 слізогінний газ, направивши струю аерозоля газового балончика в обличчя потерпілого. Коли її чоловік потерпілий ОСОБА_9 знаходився під дією слізогінного газу, обвинувачений ОСОБА_11 побив його, шляхом нанесення ударів кулаками руки в область голови та обличчя потерпілого. Повалити потерпілого ОСОБА_9 під час його побиття, на поверхню тротуару біля сходів вхідних дверей крамниці «Склад чистоти», обвинуваченому ОСОБА_11 допоміг обвинувачений ОСОБА_12 , котрий підбіг до місця їх боротьби.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що в вечірній час доби приблизно біля 18:00 години 15 листопада 2024 року він разом із своєю дружиною ОСОБА_16 та своєю сестрою ОСОБА_17 приїхали до крамниці супермаркету «АТБ», котра знаходиться в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Київська. Коли вони вийшли з крамниці то пішли на стоянку «АТБ», де був припаркований його автомобіль. Він почав перевіряти запобіжники електромережі автомобіля, оскільки не перемикалося світло фар. В цей час він чув крики, оскільки на перехресті вулиць Київська та Литовська відбувалася сварка між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_11 . Як дана сварка перейшла в бійку між ними він не бачив. Він бачив лише момент, коли інший обвинувачений ОСОБА_12 підбіг до місця бійки між потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , та обвинувачений ОСОБА_12 наніс два удара руками зверху вниз в голову потерпілого ОСОБА_9 , котрий разом з обвинуваченим ОСОБА_11 сиділи на сходах біля вхідних дверей крамниці «Склад чистоти», в положенні, коли потерпілий ОСОБА_9 находячись за спиною обвинуваченого ОСОБА_11 , утримував обома руками руки обвинуваченого ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що в вечірній час доби приблизно біля 18:00 години 15 листопада 2024 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_15 та його сестрою ОСОБА_17 приїхали до крамниці супермаркету «АТБ», котра знаходиться в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Київська. Коли вони вийшли з крамниці то вона зайняла місце в салоні автомобіля, на якому вони приїхали до крамниці, та який був припаркований на стоянці «АТБ». Знаходячись в салоні автомобіля вона чула крики, оскільки на перехресті вулиць Київська та Литовська відбувалася бійка. Як саме проходила бійка вона не бачила, а бачила лише, що до місця бійки підбігав обвинувачений ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що в вечірній час доби приблизно біля 18:00 години 15 листопада 2024 року вона разом із своїм братом ОСОБА_15 та його дружиною ОСОБА_16 приїхали до крамниці супермаркету «АТБ», котра знаходиться в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Київська. Коли вони вийшли з крамниці то побачила, що на перехресті вулиць вулиць Київська та Литовська відбувалася сварка між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_11 . При цьому вона побачила, як обвинувачений ОСОБА_11 застосував до потерпілого ОСОБА_9 слізогінний газ, направивши струю аерозоля газового балончика в обличчя потерпілого, а після чого наніс потерпілому ОСОБА_9 , котрий знаходився під дією слізогінного газу, декілька ударів кулаками руки в область голови та обличчя потерпілого. Між потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 розпочалася боротьба, в ході якої вони перемістилися до сходів біля вхідних дверей крамниці «Склад чистоти». Саме в цей момент до них підбіг обвинувачений ОСОБА_12 , котрий під`їхав до місця бійки на своєму мікроавтобусі, та наблизившись до потерпілого ОСОБА_9 вдарив його рукою в праву частину обличчя, коли потерпілий тримав руками обидві руки обвинуваченого ОСОБА_11 . Від отриманого даного удару потерпілий ОСОБА_9 впав на поверхню тротуару біля сходів вхідних дверей крамниці «Склад чистоти», відпустивши руки обвинуваченого ОСОБА_11 , де обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 нанесли йому ще декілька ударів руками в область його обличчя та голови.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що в вечірній час доби приблизно біля 18:00 години 15 листопада 2024 року вона разом із своєю матір`ю ОСОБА_18 йшли по вулиці Київська в районі крамниці супермаркету «АТБ», котра знаходиться в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Київська. В цей момент на перехресті вулиць Київська та Литовська вона почула сварку, котра відбувалася між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_11 . При цьому вона побачила, як обвинувачений ОСОБА_11 застосував до потерпілого ОСОБА_9 слізогінний газ, направивши струю аерозоля газового балончика в обличчя потерпілого, а після чого наніс потерпілому ОСОБА_9 , котрий знаходився під дією слізогінного газу, декілька ударів кулаками руки в область голови та обличчя потерпілого. Крім того, вона бачила, як до місця сварки, яка перейшла в бійку між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_11 , підбігав інший обвинувачений ОСОБА_12 , котрий під`їхав до місця бійки на своєму мікроавтобусі. Як далі відбувалися події бійки, вона не бачила, оскільки місце бійки закривалося транспортним засобом мікроавтобусом. Але коли вона також підійшла до місця бійки, вона побачила, що обличчя потерпілого ОСОБА_9 було розбите та із ран йшла кров. Вона надала потерпілому ОСОБА_9 першу медичну допомогу, оскільки має вищу медичну освіту, промивши рани, а також очі, в зв`язку з тим, що до потерпілого ОСОБА_9 був застосований слізогінний газ обвинуваченим ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що в вечірній час доби приблизно біля 18:00 години 15 листопада 2024 року вона разом із своєю донькою ОСОБА_13 йшли по вулиці Київська в районі крамниці супермаркету «АТБ», котра знаходиться в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Київська. В цей момент на перехресті вулиць Київська та Литовська вона почула сварку, котра переросла в бійку між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_11 . При цьому, як саме проходила бійка між ними вона не бачила, а бачила лише, що до місця бійки підбігав обвинувачений ОСОБА_12 , котрий під`їхав до місця бійки на своєму мікроавтобусі. Коли вона разом із своєю донькою ОСОБА_13 підійшли до місця бійки, вона побачила, що обличчя потерпілого ОСОБА_9 було розбите. При цьому її донька ОСОБА_13 , котра має вищу медичну освіту, надала першу медичну допомогу потерпілому ОСОБА_9 .

Підстав для сумнівів, з врахувань показань потерпілого ОСОБА_9 , а також свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , безпосередньо допитаних в судовому засіданні у суда немає, оскільки дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, котрі суд знаходить належними, допустимими, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до заяви від 15 листопада 2024 року, потерпілий ОСОБА_9 звернувся до посадової особи Вознесенського ГУНП в Миколаївській області та просив притягнути до кримінальної відповідальності, саме двох осіб, котрі 15 листопада 2024 року приблизно о 18:10 годині, спричинили йому умисні тілесні ушкодження на тротуарі перехресті вулиць Київська та Челюскінців /колишня назва вулиці Литовська/ в місті Вознесенську Миколаївської області. /а.к.п. 61/.

Відповідно до підсумків судової медичної експертизи №318 від 18 листопада 2024 року, у потерпілого ОСОБА_9 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійних ран на нижній повіці правого ока та біля зовнішнього кінця лівої брови, після їх хірургічної обробки, а також синців навколо обох очей, які виникли від не менше ніж трикратної дії тупого предмета (предметів), особливості контактної поверхні якого (яких) в морфології ушкоджень не відобразилися та могли утворитися від ударів кулаками, взутими ногами, можливо в строк за умов та обставин, на які вказує підекспертний. Ушкодження у вигляді синців навколо обох очей мають незначні скороминущі наслідки, строком не більше шести днів, і за цим критерієм, відповідно п. 2.3.5. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді забійних ран на обличчі, викликали розлад здоров`я строком більше шести, але менше двадцяти одного дня, (хірургічні шви, як правило, знімаються на сьому десяту добу після їх накладення), і за цими критеріями, відповідно п.п.2.3.1. а), 2.3,2. а), 2,3.3. «Правил» відносяться до категорії ллегких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Діагноз «Хімічний опік (балончиком) - обличчя та очей» не підтверджений об`єктивними даними, тому відповідно п.4.6 «Правил», при кваліфікації ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховувався. Ушкодження у вигляді синців та забійних ран на обличчі потерпілого не могли утворитися внаслідок дії сльозогінного газу або інших речовин. Локалізація, характер ушкоджень на обличчі, а також відсутність інших характерних ушкоджень, унеможливлюють їх утворення внаслідок падіння із вертикального положення на тверду площину. В момент отримання вказаних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 міг знаходитись в любому положенні, відносно особи, що їх спричиняла, зручному для їх нанесення. /а.к.п. 64 65/.

Суд знаходить вірним висновок судової медичної експертизи №318 від 18 листопада 2024 року, який прямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, має значення для кримінального провадження, є достовірним та допустимим, оскільки він отриманий в порядку, встановленому КПК України.

Протоколом від 18 листопада 2024 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого органом досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в період часу з 11:30 години до 12:15 години з участю свідка ОСОБА_13 проведено впізнання за яким, свідок ОСОБА_13 , впізнала особу обвинуваченого ОСОБА_11 , та вказала на нього, як на особу, який 15 листопада 2024 року близько 18:00 години в місті Вознесенську Миколаївської області на перехресті вулиць Київська та Литовська, розпилював з газового балончика слізогінний газ в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , та крім того наніс один удар рукою в область обличчя потерпілому ОСОБА_9 /а.к.п. 67/.

Протоколом від 18 листопада 2024 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого органом досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в період часу з 13:10 години до 13:45 години з участю свідка ОСОБА_14 проведено впізнання за яким, свідок ОСОБА_14 , впізнала особу обвинуваченого ОСОБА_11 , та вказала на нього, як на особу, який 15 листопада 2024 року близько 18:00 години в місті Вознесенську Миколаївської області на перехресті вулиць Київська та Литовська, розпилював з газового балончика слізогінний газ в обличчя її чоловіка потерпілого ОСОБА_9 , та крім того вдарив рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_9 /а.к.п. 69/.

Протоколом від 18 листопада 2024 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого органом досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в період часу з 14:00 години до 14:40 години з участю свідка ОСОБА_14 проведено впізнання за яким, свідок ОСОБА_14 , впізнала особу обвинуваченого ОСОБА_12 , та вказала на нього, як на особу, який 15 листопада 2024 року близько 18:00 години в місті Вознесенську Миколаївської області на перехресті вулиць Київська та Литовська, підбігав до місця безпосередньої події, під час якої обвинувачений ОСОБА_11 наносив удари її чоловікові потерпілому ОСОБА_9 /а.к.п. 71/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19 листопада 2025 року з фототаблицею до нього при проведенні даної слідчої дії, в місті Вознесенську Миколаївської області з 11:30 години до 12:40 години, проведено слідчий експеримент з участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого потерпілим ОСОБА_9 були відтворені обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кримінального правопорушення, котре мало місце 15 листопада 2025 року близько 18:00 години, коли вони перебували на перехресті вулиць Київська та Литовська, навпроти крамниці «Склад чистоти», де обвинувачений ОСОБА_11 розбризкав йому в обличчя з газового балончика аерозоль слізогінного газу. Після чого, обвинувачений ОСОБА_11 , діючи умисно, наніс йому удари кулаком правої руки в область обличчя. Після потрапляння на сходи біля вхідних дверей крамниці «Склад чистоти» під час боротьби з обвинуваченим ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_9 відтворив обставини нанесення йому удару в праву частину обличчя обвинуваченим ОСОБА_12 , саме в той момент, коли він утримував своїми руками обидві руки обвинуваченого ОСОБА_11 . Від даного удару потерпілий ОСОБА_9 впав на поверхню тротуару біля сходів вхідних дверей крамниці «Склад чистоти», відпустивши руки обвинуваченого ОСОБА_11 , де ним було отримано ще близько п`яти ударів руками в область його обличчя та його рук, котрі наносили йому обидва обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 /а.к.п. 73 74, 75 86/.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 13 грудня 2024 року, із додатками до нього в виді скріншотів, посадовою особою органу дізнання СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в місті Вознесенську Миколаївської області з 10:00 години до 11:00 години оглянуто DVD R диск «Verbatim», з номерами №13142502, 53N0023, що містить один відео файл із відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, що знаходиться на перехресті вулиць Київська та Литовська, де розташовані крамниці супермаркету «Продукти 215» ТОВ «АТБ Маркет» за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 16, та «Склад чистоти» за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Литовська, 17, за допомогою якої було зафіксовано події, котрі відбувалися в даному місці 15 листопада 2024 року в період часу з 18:08:23 години до 18:10:37 години, в яких брали участь потерпілий ОСОБА_9 , а також обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 /а.к.п. 89, 90 97/.

Постановою органу досудового розслідування від 13 грудня 2024 року, відповідно до якої речовим доказом за кримінальним провадженням визнано: DVD R диск «Verbatim», з номерами №13142502, 53N0023, що містить один відеофайл із відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, що знаходиться на перехресті вулиць Київська та Литовська, де розташовані крамниці супермаркету «Продукти 215» ТОВ «АТБ Маркет» за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 16, та «Склад чистоти» за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Литовська, 17, за допомогою якої було зафіксовано події, котрі відбувалися в даному місці 15 листопада 2024 року в період часу з 18:08:23 години до 18:10:37 години, в яких брали участь потерпілий ОСОБА_9 , а також обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 /а.к.п. 98/.

Дані докази за кримінальним провадженням, досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок вони можуть прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Внутрішнє переконання суду при оцінці доказів повинне ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності. При цьому не повинна мати місце наперед визначена упередженість, тенденційність при оцінці доказів, впевненість у винності особи, діям якої дається оцінка, безпідставне, необґрунтоване відкидання доказів, які свідчать про невинуватість особи.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в межах обвинувачення за обвинувальним актом, складеним 07 січня 2025 року /в тексті даного обвинувального акту рік складання зазначено як 2024 рік, що судом сприймається як описка/ прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 за даним кримінальним провадженням. /а.к.п. 1 8/.

Спростування позиції обвинуваченого ОСОБА_12 в частині невизнання вини у вчиненні кримінального проступку.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні вину не визнав, та заперечував свою причетність до побиття ним потерпілого ОСОБА_9 та спричинення ним будь яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_12 , щодо відсутності його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_12 в цій частині не може бути прийнята судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням. Не визнання в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає спробою обвинуваченого ОСОБА_12 уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним кримінальний проступок, в зв`язку з відсутністю у обвинуваченого ОСОБА_12 критичного аналізу своїх умисних дій, небажанням визнати неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні кримінального проступку, пов`язаного з умисним спричиненням легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_9 .

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні даного кримінального проступку є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» /рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12/ ЄСПЛ визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального проступку, пов`язаного з умисним спричиненням легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_9 за обставин встановлених судом, повністю доведена і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст. ст. 85 87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо судом.

При цьому судом при визнанні вини обвинуваченого ОСОБА_12 надається перевага показанням потерпілого ОСОБА_9 , показанням свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , котрі в судовому засіданні спростовували позицію обвинуваченого ОСОБА_12 щодо відсутності його вини та його причетності до побиття ним потерпілого ОСОБА_9 та спричинення ним будь яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

Показання потерпілого ОСОБА_9 були послідовними та логічними, котрі повністю відповідають як даним протоколу проведення слідчого експерименту від 19 листопада 2025 року з фототаблицею до нього при проведенні даної слідчої дії, в місті Вознесенську Миколаївської області з участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого потерпілим ОСОБА_9 були відтворені обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кримінального правопорушення, котре мало місце 15 листопада 2025 року близько 18:00 години, коли вони перебували на перехресті вулиць Київська та Литовська, навпроти крамниці «Склад чистоти», так і даними ним показаннями в судовому засіданні, при його допиті в якості потерпілого. Показання потерпілого ОСОБА_9 а також свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , котрі в судовому засіданні спростовували позицію обвинуваченого ОСОБА_12 щодо відсутності його вини та його причетності до побиття ним потерпілого ОСОБА_9 та спричинення ним будь яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 повністю підтверджені висновком судової медичної експертизи №318 від 18 листопада 2024 року, щодо локалізації, механізму, ступеню тяжкості та давності спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином позиція обвинуваченого ОСОБА_12 щодо відсутності його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, не може бути прийнята судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_11 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_11 , суд кваліфікує за ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_12 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_12 , суд кваліфікує за ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 .

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_11 в судовому засіданні не встановлено. Визнання в судовому засіданні повністю своєї вини під час судових дебатів, суд не може вважати щирим каттям обвинуваченого ОСОБА_11 .

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_11 в обвинувальному акті не зазначено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 .

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_12 в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_12 в обвинувальному акті не зазначено.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком розділу ІІ Особливої частини КК України проти здоров`я особи.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_11 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_11 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він має професійну технічну освіту, є фізичною особою підприємцем, сімейний стан не одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської області, є судимим. /а.к.п. 107 118/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, а також інші обставини кримінального провадження, при відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_11 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді громадських робіт в межах, встановлених санкцією ч.2 ст.125 КК України для даного виду покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком розділу ІІ Особливої частини КК України проти здоров`я особи.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_12 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_12 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що він має повну загальну середню освіту, є військовозобов`язаним, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської області, є судимим. /а.к.п. 99 107/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, а також інші обставини кримінального провадження, при відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_12 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді громадських робіт в межах, встановлених санкцією ч.2 ст.125 КК України для даного виду покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

До даного висновку при призначенні основних покарань обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, при призначенні виду та мір покарання обвинуваченим, судом враховується роль кожного із обвинувачених у спричиненні умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , при якому умисні дії обвинуваченого ОСОБА_11 мали головну роль, а умисні дії обвинуваченого ОСОБА_12 носили другорядний характер.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 88, 98/.

Запобіжні заходи до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених при ухваленні вироку відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України та призначити йому основне покарання в виді громадських робіт строком на 200 /двісті/ годин.

ОСОБА_12 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України та призначити йому основне покарання в виді громадських робіт строком на 160 /сто шістдесят/ годин.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: DVD R диск моделі «Verbatim» з номерами №13142502, 53N0023, що містить один відеофайл із відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, що знаходиться на перехресті вулиць Київська та Литовська зберігати при матеріалах кримінального провадження. /а.к.п. 88, 98/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1