Провадження № 1-кс/537/383/2025
Справа № 537/3963/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , дізнавача СД ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

установив:

До слідчого судді звернулась ОСОБА_3 зі скаргою відповідно до якої, просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0002246 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України; витребувати матеріали кримінального провадження № 0002246 від 06.12.2019 року; скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0002246 від 06.12.2019 року, винесену 28.06.2021 року.

В обґрунтуванні скарги зазначено, що постановою дізнавача ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 28.06.2021 року було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0002246 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Скаржниця зазначила, що після її неодноразових звернень до поліції копію оскаржуваної постанови вона отримала лише 11.06.2025 року. Вказану постанову про закриття кримінального провадження вона вважає незаконною та такою, що грубо порушує її законні права та інтереси, а тому вона підлягає скасуванню. Зазначено, що строк на оскарження постанови слідчого має обчислюватися з моменту отримання її копії та ознайомлення зі змістом цього процесуального документа, тобто з 11.06.2025 року. ОСОБА_3 , будучи впевненою, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, очікувала будь-якої інформації з цього приводу або хоча б повернення викраденого телефону. Проте з моменту відкриття кримінального провадження вона не отримала жодної інформації про хід справи. Натомість у травні 2025 року їй стало відомо, що до неї пред?явлено позов про стягнення кредитної заборгованості за кредитом, який нібито був оформлений нею онлайн саме в день викрадення належного їй телефону. Після отримання копії позовної заяви скаржниця почала звертатися до ВП №1 з проханням надати інформацію щодо проведення досудового розслідування. У відповідь їй було видано довідку про закриття кримінального провадження, а саму постанову надали лише 11.06.2025 року після неодноразових звернень. Вона вважає, що постанова про закриття кримінального провадження була винесена безпідставно та передчасно, слідчі дії у вказаному провадженні не проводилися, а ОСОБА_3 , як заявника, у порушення вимог КПК України, не було своєчасно та належним чином повідомлено про результати розгляду її заяви про злочин, що є грубим порушенням її законних прав та інтересів. З огляду на викладене, ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з відповідною скаргою.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні просила поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, зазначивши, що постанову вона отримала 11.06.2025. Водночас доказів, які б підтверджували отримання постанови саме 11.06.2025, у неї немає.

Слідчий суддя, вислухавши доводи скаржника, дослідивши скаргу та представлені матеріали, дійшов таких висновків.

Гарантоване статтею 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 проводила досудове розслідування кримінального провадження № 0002246, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2019, правова кваліфікація ч. 1 ст. 185 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 28.06.2021 вищезазначене кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Передбачений процесуальним законом десятиденний строк для подання скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора. Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція слідчого судді не здійснюється.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що постанову про закриття кримінального провадження від 28.06.2021 вона отримала лише 11.06.2025 року, у зв`язку з чим просить слідчого суддю поновити її строк звернення до суду із зазначеною скаргою.

Разом із тим, скаржник не надала суду жодних доказів отримання оскаржуваної постанови саме 11.06.2025. Натомість до матеріалів справи додано лише копію постанови, на якій вказано «11.06.2025 видано», без зазначення особи, якій її було вручено та підпису особи.

З урахуванням зазначених обставин, а також того, що скаргу на рішення дізнававча про закриття кримінального провадження подано більш ніж через три роки з моменту прийняття відповідного рішення, при цьому зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів неможливо встановити, коли ОСОБА_3 отримала копію оскаржуваної постанови, і не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин, що перешкоджали їй особисто або через представника звернутися до суду в установлений строк, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на подання зазначеної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що скаржниками не доведено наявності поважних причин пропуску процесуального строку, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення процесуальних строків на подачу скарги, а скаргу повернути заявнику.

Одночасно скаржнику слід роз`яснити вимоги ч. 7 ст. 304 КПК України, відповідно до якої, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на подачу скарги відмовити.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати скаржнику разом із скаргою.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє її права на повторне звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1