Справа № 317/1990/25
Провадження № 1-кп/317/382/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в порядку провадження на підставі угоди, матеріали кримінального провадження № 0000101 від 24 березня 2025 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого токарем ПрАТ «Дніпроспецсталь», одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, придбав у невстановленої особи завідомо підроблений документ - посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , видане 14.03.2025 ТСЦ-5141 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи при цьому, що він являється особою, яка не має права керування транспортними засобами.

У подальшому, 23.03.2025 р. приблизно о 12 год. 10 хв., ОСОБА_4 , здійснюючи рух на автомобілі марки «Тойота Корола» з державною реєстрації НОМЕР_2 по проїзній частині траси «Н-08, 475 км.» в районі блок-посту «Лавра», розташованому поблизу с. Сонячне, Запорізького району, Запорізької області, маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме: посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , видане 14.03.2025 ТСЦ-5141 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підтвердженням права керування транспортними засобами категорії «В», діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, завідомо знаючи, що дане посвідчення водія отримане всупереч встановленому законом порядку, пред`явив інспектору Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , видане 14.03.2025 ТСЦ-5141 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим використав завідомо підроблений документ, який згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-25/6548-ДД від 31.03.2025 р., не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

25 квітня 2025 між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, який вважає доцільним затвердити угоду, захисника, обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що цілком розуміє наслідки угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню та його слід визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна. Крім того, судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати по справі вказані на суму 3183,60 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/108-25/6548-ДД від 31.03.2025 р. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України проведення експертиз здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України. Тому вказана сума за проведення експертизи не підлягає стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Щодо запобіжного заходу, то перед судом сторонами не поставлено питання про його обрання. Обвинуваченому ОСОБА_4 такий захід не обирався, тому у суду немає підстав для його застосування.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 25 квітня 2025 року про визнання винуватості укладену між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжні заходи обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , видане 14.03.2025 ТСЦ-5141 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; диск DVD-R з відеозаписом слідчої дії за адресою: Запорізька область, Запорізький район, поблизу с. Сонячне, на блок-посту «Лавра»; диск DVD-R на якому знаходиться відеозапис з боді - камери працівника поліції - залишити в матеріалах справи.

Витрати за проведення експертизи віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1