Номер провадження: 11-сс/813/1160/25
Справа № 519/976/25 1-кс/519/200/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах заявника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Південного міського суду Одеської обл. від 22.05.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_4 від 01.05.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що повідомлення ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення не містить обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, за своїм змістом та суттю мають місце цивільно-правові або господарські відносини в частині відповідності здійснення юридичною особою своєї діяльності вимогам чинного законодавства, натомість, встановлено, що за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України стосовно малолітньої ОСОБА_8 , здійснювалось к/п №0000139 від 03.06.2022, в якому ОСОБА_4 отримала статус обвинуваченої та наразі обвинувальний акт стосовно неї за ч. 2 ст. 137 КК України розглядається судом.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 , в інтересах заявника ОСОБА_4 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що, відповідно до імперативних приписів ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа зобов`язані прийняти та зареєструвати заяву чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, натомість, орган досудового розслідування може встановлювати наявність або відсутність складу злочину лише після реєстрації кримінального правопорушення;

- слідчим суддею не було враховано того, що в своїй заяві ОСОБА_4 зауважувала на тому, що функціональні обов`язки керівника гуртка закладу дошкільної освіти ОСОБА_4 є нечинними, оскільки затверджені неповноважним суб`єктом з огляду на відсутність у приватного закладу «Дошкільний начальний центр дитячої творчості «Умнічка» (надалі ПЗ ПНЦДТ «Умнічка») ліцензії на провадження дошкільної освіти; у функціональні обов`язки керівника гуртка закладу дошкільної освіти ОСОБА_4 не входив догляд за дітьми о 19 год., адже це є грубим порушеннями приписів КЗпП та законодавства про дошкільну освіту стосовно робочого часу, внаслідок чого кримінальну відповідальність за інцидент з дитиною малолітньою ОСОБА_8 має нести саме адміністрація даного закладу освіти, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених посадових осіб ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 від 01.05.2025 за ознаками вчинення адміністрацією ПЗ ПНЦДТ «Умнічка», а саме директором ОСОБА_9 та адміністратором ОСОБА_10 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз вищевикладеного судового рішення дає підстави дійти висновку про те, що воно вимогам зазначеної вище норми кримінального процесуального закону відповідає з огляду на наступні обставини.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України заявником ОСОБА_4 до суду 1-ої інстанції 07.05.2025 (а.с.1-2) вбачається, що остання оскаржує бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 01.05.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України.

При цьому, до поданої скарги заявником ОСОБА_4 було долучено копію її заяви від 01.05.2025 про вчинення кримінального правопорушення, в якій остання зазначила про те, що адміністрацією ПЗ ПНЦДТ «Умнічка», а саме директором закладу ОСОБА_9 та особою, яка є відповідальною за техніку безпеки в даному закладі дошкільної освіти та одночасно адміністратором закладу ОСОБА_10 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 137 КК України, зокрема, 17.05.2022 приблизно о 18:45 год. малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було отримано хімічний опік губ, ротової порожнини, ротоглотки, стравоходу хімічним засобом для чищення труб «Кріт» (а.с. 7-8).

Зазначені в заяві обставини пов`язані із тим, що під час розгляду судом 1-ої інстанції кримінального провадження №0000139 під час допиту свідка ОСОБА_9 стало відомо про те, що ПЗ ПНЦДТ «Умнічка» працює як підпільний дитячий садок, без ліцензії; малолітня дитина, з якою трапився інцидент, не досягла трирічного віку, внаслідок чого перебувала у закладі нелегально; у директора ОСОБА_9 відсутня педагогічна освіта; графік роботи керівників гуртків не відповідає вимогам трудового законодавства.

На переконання заявника, в діях адміністрації ПЗ ПНЦДТ «Умнічка» наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина 4 ст. 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Диспозиція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України, за ознаками якого заявник ОСОБА_4 просить внести відомості до ЄРДР, встановлює кримінальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання професійних чи службових обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення, якщо вони спричинили смерть неповнолітнього або інші тяжкі наслідки.

Разом із тим, колегія суддів зауважує на тому, що на теперішній час в Доброславському суді Одеської обл. здійснюється судовий розгляд к/п №0000139 від 03.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України, зокрема, за фактом неналежного виконання ОСОБА_4 своїх професійних обов`язків керівника гуртка у групі короткочасного перебування ПЗ ПНЦДТ «Умнічка» щодо охорони життя та здоров`я дітей, внаслідок недбалого до них ставлення, а саме залишення без догляду малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приміщенні туалетної кімнати поряд із сміттєвим баком, що призвело до того, що малолітня ОСОБА_8 в момент, коли ОСОБА_4 відвернулась, дістала зі сміттєвого бака полімерну пляшку з хімічною рідиною (їдкого лугу), та проковтнула її залишки, чим завдала собі тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень у вигляді: хімічного опіку стравоходу з подальшим розвитком післяопікового рубцевого стенозу стравоходу, слизової оболонки ротової порожнини та ротоглотки (а.с. 11-14).

В своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , яка має процесуальний статус обвинуваченої у зазначеному вище к/п №0000139, просить внести відомості до ЄРДР за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України з боку посадових осіб ПЗ ПНЦДТ «Умнічка», а саме директора ОСОБА_9 та адміністратора ОСОБА_10 , вважаючи, що саме в діях цих осіб наявний склад інкримінованого їй кримінального правопорушення та саме їх дії призвели до спричинення малолітній ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

В контексті надання оцінки зазначеним твердженням суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що питання стосовно винуватості ОСОБА_4 та наявності в її діях складу інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України є предметом судового розгляду даного кримінального провадження, який наразі є незавершеним та судом 1-ої інстанції здійснюється дослідження доказів, наданих сторонами кримінального провадження.

Натомість, суд апеляційної інстанції не уповноважений надавати оцінку діям як заявника ОСОБА_4 , так і інших осіб стосовно інциденту із малолітньою потерпілою ОСОБА_8 , оскільки така оцінка буде надана судом 1-ої інстанції за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Відтак, колегія суддів розцінює подану заявником ОСОБА_4 заяву про вчинення адміністрацією ПЗ ПНЦДТ «Умнічка» кримінального правопорушення як позицію захисту обвинуваченої від висунутого їй обвинувачення за вчинення інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України та наголошує на тому, що ОСОБА_4 не позбавлена права відстоювання своєї позиції невинуватості в судовому засіданні суду 1-ої інстанції, який безпосередньо здійснює судовий розгляд к/п №0000139.

З урахуванням викладених обставин, посилання в апеляційній скарзі представника заявника на те, що функціональні обов`язки керівника гуртка закладу дошкільної освіти ОСОБА_4 є нечинними, на теперішній час є передчасними та підлягають встановленню під час судового розгляду кримінального провадження судом 1-ої інстанції.

Відтак, з урахуванням того факту, що судом 1-ої інстанції наразі здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України за фактом інциденту з малолітньою ОСОБА_8 , за яким заявник повторно просить внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно відсутності в даному випадку в заяві ОСОБА_4 обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, та, як наслідок, необхідності відмови в задоволенні скарги заявника на бездіяльність слідчого.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_7 в інтересах заявника ОСОБА_4 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 309, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах заявника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Південного міського суду Одеської обл. від 22.05.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 01.05.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4