Справа № 574/754/23
Провадження 1-кп/574/24/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в частині деяких з епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння у об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Буринського районного суду Сумської області перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині деяких з епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а саме за епізодами таємного викрадення чужого майна (крадіжки) ОСОБА_4 , що мало місце: 08.07.2023 року на загальну суму 522 грн. 00 коп. та 28.02.2024 року на загальну суму 1229 грн. 00 коп..

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання свого захисника та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 також не заперечувала проти закриття кримінального провадження у вказаній частині, однак просила стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати.

Заслухавши доводи захисника, думку інших учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

Частиною першою статті 2 КК України визначено, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

При цьому положення частини третьої статті 3 КК України визначають, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із частиною другою статті 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 підрозділу І Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК), у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК, з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 підрозділу І Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення необхідно визначити, чи перевищує вартість майна, що стало предметом посягання, 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто за епізодом, що мало місце 08.07.2023 року 2684 грн. та за епізодом що мало місце 28.02.2024 року 3028 грн.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні кримінальних правопорушень (ч.4 ст.185 КК України), та вартість викраденого ним майна за епізодами таємного викрадення майна ОСОБА_7 , вартістю 522 грн., що мало місце 08.07.2023 року, та майна ОСОБА_8 , загальною вартістю 1229 грн. 00 коп., що мало місце 28.02.2024 року, є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність.

За пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Судом роз`яснено обвинуваченому положення статті 479-2 КПК України, його право не надавати згоду на закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, наявність в нього права за судовий розгляд на загальних підставах.

Обвинувачений надав суду добровільну згоду на закриття кримінального провадження за частиною епізодів, зазначивши, що вказані положення йому зрозумілі.

Таким чином, враховуючи наявність згоди обвинуваченого в сукупності з наведеними нормами Конституції та КК України, є підставою для закриття кримінального провадження в частині вищевказаних епізодів обвинувачення у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20).

Долю речових доказів, суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат у справі, суд керується вимогами ст.ст. 124, 126 КПК України і постановою Верховного Суду від 07.10.2021 року, якою зроблено висновок щодо застосування норм права із зазначеного питання (справа № 584/800/20).

Так, Верховний Суд зазначив, що закриття провадження у зв`язку з декриміналізацією статті кримінального закону, за якою обвинувачувалась особа, є реабілітуючою обставиною, а тому процесуальні витрати мають бути віднесені на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 371, 376, 479-2 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в частині деяких з епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 185 КК України, в частині обвинувачення за епізодами таємного викрадення чужого майна (крадіжки) майна ОСОБА_7 , вартістю 522 грн., що мало місце 08.07.2023 року, та майна ОСОБА_8 , загальною вартістю 1229 грн. 00 коп., що мало місце 28.02.2024 року, - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази по справі:

-залізна драбина довжиною 2,7 м., яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити в розпорядженні останньої;

-1 (одна) пляшка пива «Львівське 1715» ємністю 1,12 л; 1 (одна) пляшка пива «Десант» ємністю 1,75 л, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити в розпорядженні останньої.

- зразки крові ОСОБА_4 , зіскоб зі скла (з холодильної камери) речовини червоно-бурого кольору, частину скла (з холодильної камери) з нашаруванням речовини червоно-бурого кольору, навісний замок з холодильної камери та ключ до нього, металевий прут та металеву трубу, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, після набрання ухвалою суду законної сили знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта: у розмірі 717,00 грн. згідно висновку експерта від 21.07.2023, року № СЕ-19/119-23/9719-ТВ; у розмірі 1893,20 грн. згідно висновку експерта від 13.03.2024, року № СЕ-19/119-24/3606-ТВ; у розмірі 2271,84 грн. згідно висновку експерта від 18.03.2024, року № СЕ-19/119-24/3839-ТР, віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 8-й годині 10 хвилин 26.05.2025 року в приміщенні Буринського районного суду Сумської області.

Суддя ОСОБА_1