справа № 439/264/25
провадження №1-кп/439/115/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000028 від 21.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч.1,2 ст. 317 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників адвоката ОСОБА_5 ,

установив:

У провадженні Бродівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером: 0000028 від 21.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307, ч.1 ст.263, ч.ч.1,2 ст.317 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 14.04.2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 60 днів до 12.06.2025 року(включно) та заборонено такому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , в період з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження дії застосування запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою на 2 (два) місяці.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили вирішити клопотання згідно з чинним законодавством.

Прокурор у клопотанні посилається на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється, на думку сторони обвинувачення, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 14.11.2023 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 16.11.2023 року; Протоколом огляду місця події від 16.11.2023 року; Протоколом про результати проведення контролю за вчинення злочину від 16 листопада 2023 року;Висновком експерта від 16.01.2024 року № СЕ-19/114-23/23056-НЗПРАП; Протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;Протоколом затримання ОСОБА_3 ;Розсекреченими відповідного до вимог законодавства протоколи складені за результатами проведених негласних слідчих(розшукових) дій;іншими матеріалами зібраними в ході досудового розслідування в їх сукупності.

Метою продовження застосовуваного до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які з моменту обрання такого не зменшились та на даний час продовжують існувати.

Під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; 3) незаконно впливати на свідків, спеціалістів, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла таких висновків: наявні докази вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, загрожує позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відповідно до ч.2 ст.307 КК України; обвинувачений ОСОБА_3 не працює, немає постійного джерела доходів, особа без інвалідності, має посередні соціальні зв`язки, неодружений, такий, що не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб чи осіб похилого віку, має постійне місце проживання, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Також, судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 не можливо завершити до закінчення дії ухвали про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту від 14.04.2025, оскільки строк дії ухвали визначено до 12.06.2025 (включно).

З урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , прокурор вважає, що застосування щодо нього інших більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, зокрема до обвинуваченого неможливо застосувати запобіжний захід у виді застави, оскільки такий уже попереднього порушував обов`язки покладені на такого після внесення визначеного розміру застави.

Обмеження конституційних прав обвинуваченого ОСОБА_3 є виправданим, оскільки він обвинувачується у вчиненні 6 (шести) тяжких кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного прокурор просить продовжити обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на 2 (два) місяці. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: не залишати житло, в якому він проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 вперіод з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища підчас оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги», прибувати за першою вимогою до прокурора або суду; не відлучатися із міста Броди Золочівського району Львівської області, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч. 1 ст. 177 КПКУкраїни).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПКУкраїни).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПКУкраїни, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПКУкраїни).

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 194 КПКУкраїни).

Слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті (ч. 3 ст. 194 КПКУкраїни).

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПКУкраїни; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується (ч. 1 ст. 196 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши доводи сторін щодо поданого клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_3 підлягає задоволенню з таких підстав.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1,2 ст. 317 КК України суд керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

На підставі оцінки сукупності наведених прокурором фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами.

Суд вважає доведеними існування вказані у клопотанні прокурора ризиків щодо поведінки обвинуваченого.

На переконання суду ризик переховування ОСОБА_3 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 317 КК України, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , є тяжкими, санкція яких передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Зокрема санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Наведені обставини вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення та/або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_3 , суд вважає зазначений ризик обґрунтованим, з огляду на виявлені органом досудового розслідування факти, що можуть вказувати на можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень. Суд бере до уваги те, що обвинувачений ніде не працює та не має постійного джерела доходів, а тому обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд погоджується з доводами прокурора щодо існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність обґрунтованої підозри; покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується які є тяжкими; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання має посередні зв`язки за місцем проживання, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має, має постійне місце проживання; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного -немає постійного джерела доходів; наявність судимостей згідно ст. 89 КК України раніше не судимий; ризик повторення протиправної поведінки; недотримання обвинуваченим умов запобіжного заходу, який не був пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Отже, враховуючи положення процесуального законодавства суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту на 2 (два) місяці на певний період доби.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 181, 184, 186 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого: ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на 2 (два) місяці.

Заборонити ОСОБА_3 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у період з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Встановити строк дії ухвали до 04 серпня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до прокурора або суду;

- не відлучатися із міста Броди Золочівського району Львівської області, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 04 серпня 2025 року.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання процесуальних обов`язків, які покладаються на нього під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу направити органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 .

Виконання ухвали покласти на Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на керівника Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1