УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів Черкаської області, громадянина України, із вищою освітою, директора ТОВ «Оберіг Ф», інваліда 3 групи, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 30.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000114,

установив:

15.08.2025 слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням (вхід. № 84649/25), погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 30.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000114.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий ОСОБА_7 зазначила про таке.

Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 від 30.04.2025, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

За версією органу досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2025 року, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 дізнались про те, що суб`єкт господарювання ПСП «Гарант» має статутний капітал, який складається у тому числі з земельних ділянок, вартістю 1 млн гривень. Також останнім стало відомо, що бенефіціарний власник ПСП «Гарант» ОСОБА_12 , який володіє часткою статутного капіталу у розмірі 80 %, тривалий час перебуває поза межами території України.

Діючи умисно, за вказівкою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 09.06.2025 приблизно о 15 годині 30 хвилин, прибули до робочого місця приватного нотаріуса ОСОБА_13 , розташованого за адресою: місто Київ, проспект Берестейський 65, офіс 218, з метою укладення договору купівлі-продажу частки у розмірі 80% статутного капіталу ПСП«Гарант» між ОСОБА_9 (продавцем), який діяв на підставі довіреності від ОСОБА_12 , серія НМР номер 298260, зареєстрованої 05.02.2021 та посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_14 та ОСОБА_10 (покупцем), де останній мав стати директором та власником частки у розмірі 80% статутного капіталу ПСП «Гарант» .

Надалі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , передали приватному нотаріусу ОСОБА_13 заздалегідь виготовлені ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підроблені документи, для зміни власника частки у статутному капіталі ПСП«Гарант» у розмірі 80 %, тобто 800 тис. гривень, належної ОСОБА_12 , після чого були затримані працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

10.06.2025 уповноваженими особами слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті КиєвіОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

На думку слідчого, обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, здобутих у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того, слідчий звертає увагу слідчого судді на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 15.08.2025 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисники підозрюваного ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вважали за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 від 30.04.2025, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами відділу Київської міської прокуратури.

10.06.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у закінченому замаху на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою, у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

11.06.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/24071/25 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком до 09.08.2025.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_15 від 09.08.2025 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 10.09.2025.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на цей час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Разом із цим, слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Водночас матеріали клопотання не містять доказів про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будь-якими достатніми та належними документами, долученими до клопотання, зазначені ризики не підтверджуються, а їх існування не знайшло свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчого, тому такі твердження є лише припущеннями з боку сторони обвинувачення.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею також враховано вік та його стан здоров`я, майновий стан, міцність його соціальних та сімейних зв`язків, а також інші обставини, які характеризують його особу та спосіб життя.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, його віку та стану здоров`я, майнового стану, міцності його соціальних та сімейних зв`язків, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього таких обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду (в залежності від стадії кримінального провадження) по першому виклику; повідомляти слідчого, прокурора, суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду (в залежності від стадії кримінального провадження); продовжити зберігання у відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Водночас слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 180, 193, 194, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду (в залежності від стадії кримінального провадження) по першому виклику;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- продовжити зберігання у відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Визначити термін дії покладених на підозрюваного обов`язків в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 вересня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1