Справа №766/9462/19
н/п 1-кп/766/2365/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі :

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням за № 0002132 від 25.04.2013 року за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Баку республіки Азербайджан, росіянки, громадянки республіки Азербайджан, з базовою середньою освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України,

встановив :

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 ч.2 КК України ОСОБА_6 , який повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України.

ВІдповідно до протоколу про автоматичний розподіл судових справ року вказане клопотання було передано в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області судді ОСОБА_1 12.03.2024 року.

ВІдповідно до клопотання прокурора, неповнолітня ОСОБА_6 , 07.04.2003 року о 22-30 год. за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_7 , 1986 року народення та ОСОБА_8 , 1982 року народження, переслідуючи єдиний прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибули до домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де ОСОБА_11 та ОСОБА_8 шляхом подолання перешкоди у вигляді суцільного паркану, проникли на огороджену територію вказаного вище домоволодіння, а ОСОБА_6 , згідно із заздалегідь узгодженими між ними діями, залишилася на вулиці та дзвонила в двері будинку з метою виманювання потерпілих на вулицю. В цей час ОСОБА_11 разом із ОСОБА_8 шляхом видавлювання віконного скла проникли до приміщення будинку, звідки, реалізуючи спільний з ОСОБА_6 умисел намагалися відкрито викрасти гроші, які зберігалися у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_8 були виявлені потерпілим ОСОБА_9 у зв`язку з чим між ними зав`язалася бійка в ході якої ОСОБА_8 наніс не менше 2 ударів молотком та на менше 2 ударів залізною трубою по голові та руках, якими той прикривався, потерпілому ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у м`які тканини голови, обличчя, правого передпліччя, синців голови, кисті рук, правого передпліччя, саден правої кисті, які згідно з висновком експерта №146/59 від 10.04.2003 року відносяться до легких тілесних ушкоджень та не були небезпечними для життя в момент спричинення і не потребували негайної медичної допомоги. У подальшому, за результатами бійки, ОСОБА_11 був затриманий потерпілим ОСОБА_9 , а ОСОБА_12 та ОСОБА_8 покинули місце вчинення злочину.

Дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, оскільки особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

В судове засідання ОСОБА_13 не з`явилася, але надала нотаріально посвідчену заяву в який зазначила, що через значну віддаленість її місця проживання (м. Баку Республіки Азербайджан) не може з`явитися до суду та просила клопотання прокурора задовольнити, закрити кримінальне провадження відносно неї у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити її від кримінальної відповідальності.

Захисник клопотання підтримав, просив звільнити підозрювану ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, провадження по справі закрити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що кримінальне провадження слід закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 1 - ч.3 ст. 186 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Як вбачається з клопотання прокурора ОСОБА_6 перебувала у розшуку з 27.05.2013 року по 26.04.2019 рік.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 КК України Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

ВІдповідно до ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку;

2) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину;

3) сім років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Частиною 2 ст. 49 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення нею злочину минуло п`ятнадцять років. Таким чином, ч.2 ст. 49 КК України встановлено 15-ти річний спеціальний недиференційований строк давності, по закінченню якого особа, яка вчинила злочин будь-якої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності навіть у тому разі, коли вона протягом цього терміну ухилялася від слідства або суду.

Приписами ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК України та у порядку, встановленому КПК України.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Частиною першою статті 49 КК України встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року (справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22) міститься висновок щодо застосування норми права, відповідно до якого у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_6 перебувала у розшуку з 27.05.2013 року по 26.04.2019 рік перебіг строку притягнення до кримінальної відповідальності зупинився. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення нею злочину минуло п`ятнадцять років.

У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 . 15-річний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи час вчинення злочину - 07.04.2003 року, сплинув 07.04.2018 року.

У матеріалах провадження міститься письмова згода від 26.02.2019 року підозрюваної ОСОБА_6 на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, підписана нею особисто та завірена нотаріально нотаріусом нотаріальної контори центру послуг Аса № 5 міста Баку ОСОБА_14 . Вказана заява була також перекладена українською мовою та завірена нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 12.03.2019 року.

Адвокат ОСОБА_15 , який здійснює захист ОСОБА_6 з метою забезпечення дотримання її прав, свобод і законних інтересів, підтвердив позицію своєї підзахисної щодо наявності добровільної згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також те, що процесуальні права та обов`язки підозрюваної/обвинуваченої у кримінальному провадженні їй зрозумілі та додаткових роз`яснень не потребують.

З моменту вчинення злочину сплив як диференційований строк, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, п.3 ч.2 ст. 106 КК України так і загальний п`ятнадцятирічний строк, передбачений ч. 2 ст. 49 КК України, про що прокурор заявляв у своєму клопотанні до суду.

Відомості про притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень відсутні.

Таким чином, враховуючи згоду, висловлену ОСОБА_6 у своїй заяві, яка міститься у матеріалах кримінального провадження, згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, та відсутність підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_6 надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності не особисто та не добровільно, суд вважає у даному конкретному кримінальному провадженні має процесуальну можливість ухвалити рішення про звільнення її від кримінальної відповідальності.

Аналогічну позицію висловив в своєму рішенні Верховний Суд в постанові № 382/1118/21 від 02.03.2023 року.

За таких обставин, клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 ч.2 КК України ОСОБА_6 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України є обґрунтованою, та підлягає задоволенню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст. 186 КК України, на підставі ч.2 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Судові витрати та речові докази суду не представлені.

Керуючись статтями 284, 371, 372, 375, 376 КПК, ст. 12, 49 ККУ, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 ч.2 КК України у кримінальному провадженні № 0002132 від 25.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України на підставі ст.. 49 ч.2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002132 від 25.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, який постановив дану ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1