Справа № 461/4111/25
Провадження № 1-кс/461/3357/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

23.05.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000629, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, погодженим прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь АР Крим, українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 23.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. З урахуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Прокурор ОСОБА_8 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримали, просили таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання слідчого, вважають, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов настпного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000629, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що водій ОСОБА_5 , 21 травня 2025 року, приблизно о 21 годині 11 хвилин, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN EOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Шота Руставелі у м. Львові в напрямку до центру міста, грубо порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків) Розділу 1; п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) Розділу 2; п.п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди); 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.); 12.9 (Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил) Розділу 12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що він був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, керував вказаним транспортним засобом в межах населеного пункту з перевищенням дозволеної швидкості руху, внаслідок чого будучи на перехресті вулиць Костомарова Шота Руставелі у м. Львові, здійснив зіткнення із автомобілем марки «TOYOTA Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який в цей час здійснював виїзд зліва направо відносно напрямку руху автомобіля марки «VOLKSWAGEN EOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із другорядної дороги вул. Костомарова на вул. Шота Руставелі.

Після зіткнення автомобіль марки «VOLKSWAGEN EOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи у некерованому стані здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги на правий по напрямку свого руху тротуар та зупинку громадського транспорту, на якій здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка в цей час перебувала на вказаній зупинці громадського транспорту.

Внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: важкої поєднаної травми тіла, закритої черепно-мозкової травми голови, струсу головного мозку, закритої травма грудної клітки, забою обох легень середнього ступеня важкості, лівобічного пневмотораксу, закритого перелому крижової кістки із задовільним положенням відламків, відкритого відламкового сегментарного перелому діафіза лівої великогомілкової кістки із зміщенням кісткових відламків, відкритого перелом с/3 лівої малогомілкової кістки із зміщенням кісткових відламків, закритого перелому внутрішньої кісточки правої великогомілкової кістки із зміщенням кісткових відламків, що відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, визначених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 , тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Севастополь АР Крим, українець, громадянин України, із середньою освітою, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними, на даний час, у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця пригоди від 21.05.2025 та додатками до нього, відеоматеріалами моменту настання ДТП.

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Крім цього ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не навчається. Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від слідства та суду;

незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. На даний час кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, зокрема призначаються відповідні експертизи, встановлюються свідки правопорушення та вирішується питання щодо залучення потерпілих.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновків, що:

наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими, допустимими, та отриманими у встановленому КПК України порядку;

у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років;

вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

об`єктивна сторона кримінального правопорушення виразилася у грубому порушенні ним Правил дорожнього руху;

в результаті ДТП настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому;

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стороною захисту недоведено можливості запобігти існуючим ризикам у кримінальному провадженні шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі п.3 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього КПК України обов`язків буде застава 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі абз.2 ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваному ОСОБА_5 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 21.07.2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок UA0000757, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

Встановити ОСОБА_5 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком на два місяці з моменту внесення такої:

прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду із встановленою періодичністю;

не відлучатися за межі Львівської, Одеської області без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;

повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1