ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/618/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002299, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинуваченим ОСОБА_6 подано клопотання, підтримане захисником, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з 21:00 до 07:00.

Клопотання обґрунтовано тим, що він, обвинувачений, не збирається переховуватись від суду, має постійне місце проживання, крім того він позбавлений можливості змінити, сховати чи спотворити речі та документи, що мають значення для даного кримінального провадження, так як вони були вилучені; намірів впливати на потерпілих та свідків не має. Крім того, заперечив можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Також звертав увагу та тривалість фактичного позбавлення волі та просив врахувати наявність на утриманні двох дітей, один з яких є інвалідом ІІ групи, а також матір пенсійного віку. При цьому дружина офіційно не працевлаштована.

Вказав, що має намір працевлаштувалися, забезпечувати свою родину та здійснювати внески на ЗСУ. Наголошував на наявності міцних соціальних зв`язків.

Прокурор, думку якого підтримала представник потерпілого, категорично заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів та реальність існування встановлених ризиків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, в даному конкретному випадку суд вважає підозру відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочинів небезпідставною, оскільки кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом. При цьому обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження та потерпілим доказів при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Так, суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Також, суд приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

При цьому, приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень в сукупності з даними, що характеризують особу останнього, а саме вік та стан здоров`я, з огляду на ступінь тяжкості правопорушень та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання обвинуваченого винуватим, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини істотно збільшують ризик втечі. Крім того, обсяг проведених судом процесуальних дій під час судового розгляду у кримінальному провадженні та їх результати не зменшують ризик переховування.

Також, з огляду на те, що Старосамборським районним судом Львівської області 10.05.2022 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, 70 КК України ОСОБА_6 засуджений до штрафу в розмірі 11050 гривень; Ужгородським міським судом Закарпатської області 11.05.2022 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 70 КК України Лукашевича засуджено до штрафу в розмірі 13600 гривень; 26.09.2022 Солом`янською окружною прокуратурою міста Києва скеровано до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 КК України, суд вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є реальним.

Крім того, обвинувачений неодружений, дійсних гарантій явки до суду обвинуваченого немає.

Суд погоджується з тим, що з плином часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дещо знижуються, проте, на думку суду, наведені ризики продовжують існувати, є реальними, і тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи та даних щодо особи обвинуваченого, а також забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

При цьому суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні зокрема особливо тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, кількість злочинів епізодів, об`єктом яких є різноманітний спектр суспільних відносин, що охороняються кримінальним законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які би свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, які були підставами для застосування обвинуваченому найбільш суворого виду запобіжного заходу і продовження строку його дії або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше, стороною захисту не надані.

Перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд прийшов до висновку, що за наведених обставин підстав для задоволення клопотань сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з 21:00 до 07:00 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: