Номер провадження: 11-кп/813/844/25
Справа № 496/4693/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 на вирок Біляївського районного суду Одеської обл. від 29.07.2024 у к/п № 0000093 від 18.06.2024 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Лісне Тарутінського р-ну Одеської обл., громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України - 1 рік обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - 2 роки обмеження волі.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 з випробувальним строком, визначено обчислювати з моменту проголошення вироку суду, а саме з 29.07.2024.

Скасовано арешт, накладений на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , та вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що в жовтні 2023, перебуваючи за адресою свого місця мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , він вирішив отримати посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, з метою отримання права керування транспортними засобами, всупереч встановленому законом порядку, встановленому Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженим постановою КМУ № 217 від 02.04.1994, з метою його подальшого використання.

Так, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3/1, повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, про намір придбати посвідчення тракториста-машиніста, з відкритими категоріями: «А1», «А2», «В1», «В2», «ВЗ», «С», «В1», «Е1», «Н», «Р1», «61». В подальшому, реалізуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво невстановленій досудовим розслідуванням особі у підробленні офіційного документа, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , надав копію паспорту та фотокартку, тобто надав засоби для підроблення посвідчення. В подальшому, приблизно через два тижні, ОСОБА_8 прибув за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дор., 3/1, де сплативши грошові кошти в сумі 3 000 грн. в якості оплати за виготовлення завідомо підробленого документа, отримав завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на своє ім`я, на якому, згідно висновку експерта Одеського НДЕКЦ, усі зображення нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою з електографічним способом друку, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Крім того, 18.06.2024, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_8 , керуючи трактором "Беларус", р.н. НОМЕР_2 , здійснюючи рух по Усатівській ОТГ, був зупинений інспектором СРПП ВП №2 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській обл. ОСОБА_9 за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, Усатівська ОТГ, географічні координати (46.5421215, 30.6680158). На вимогу вказаного інспектора пред`явити документи, ОСОБА_8 діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на його ім`я є підробленим, оскільки не отримував його в порядку, встановленому Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженим постановою КМУ № 217 від 02.04.1994, пред`явив співробітнику поліції, завідомо підроблений документ -посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто використав завідомо підроблений документ.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вказує на те, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність з огляду на такі обставини:

- судом необґрунтовано не було застосовано ст. 69-1 КК України, хоча було встановлено, що ОСОБА_8 беззаперечно визнав свою вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, водночас, у вказаному провадженні відсутні обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, збитки або шкода діями ОСОБА_10 не заподіяні;

- в частині формулювання обвинувачення судом було зазначено: « ОСОБА_10 обвинувачується у тому що..», окрім того, у резолютивній частині вироку судом помилково призначено покарання за ч. 1 ст. 358 КК України, тоді як ОСОБА_10 обвинувачувався за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

За таких обставин, прокурор ОСОБА_7 просить вирок суду від 29.07.2024 змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеженні волі строком на 1 рік, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеженні волі строком а на 1 рік 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Виключити з мотивувальної частини слово «обвинувачується» та зазначити формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

Змінити кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначеного у резолютивній частині вироку з ч. 1 ст. 358 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 частково підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_7 , водночас захисник ОСОБА_11 направив на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просив розглядати апеляційну скаргу прокурора за його відсутності, проти її задоволення не заперечував.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, із жодними клопотаннями до суду не звертався. Відтак, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Системний аналіз вказаного вироку свідчить про те, що він вказаним вимогам відповідає не в повному обсязі з огляду на такі обставини.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до ст. 96 КК України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Так, за результатами судового розгляду, суд 1-ої інстанції прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 наявний склад кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України.

Проте, всупереч п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині оскаржуваного вироку, судом 1-ої інстанції не сформульоване обвинувачення, яке було визнано ним доведеним за результатами судового розгляду, а суд лише послався на формулювання обвинувачення, викладене у обвинувальному акті зазначивши, що « ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що …».

Тобто, на переконання колегії суддів, судом 1-ої інстанції порушено вимоги законності судового рішення, яке має бути ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, що істотно вплинули на прийняте судом рішення.

З огляду на це, апеляційний суд враховує приписи ч. 1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України визначає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме принцип верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом 1-ої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, апеляційна скарга прокурора ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК, скасовуючи вирок та призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Водночас, апеляційний суд зауважує на обґрунтованості доводів прокурора в частині того, що у резолютивній частині вироку судом помилково призначено покарання за ч. 1 ст. 358 КК України, тоді як ОСОБА_10 обвинувачувався за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим під час нового розгляду, суду 1-ої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі апеляційного суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судовий розгляд кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Біляївського районного суду Одеської обл. від 29.07.2024, яким ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 в суді 1-ої інстанції, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженю в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3