Справа № 203/1749/25
Провадження № 1-кп/0203/1289/2025
В И Р О К

іменем України

27 травня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000665 від 04.03.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в січні 2025 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, використовуючи свій мобільний телефон iPhone 14 Pro Max s/n НОМЕР_3 imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з підключенням до Всесвітньої мережі «Інтернет», керуючись раптово виниклим єдиним умислом, направленим на несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства, являючись користувачем тематичного форуму « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під псевдонімом: «ІНФОРМАЦІЯ_6» за гіперпосиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 », здійснив публікацію (тему) під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у якій розмістив основну інформацію щодо запропонованих ним послуг, зазначив свої контактні відомості, зокрема обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_5 » під псевдонімом « ОСОБА_5 » у месенджері «Telegram».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, 24.01.2025 року о 00:52 годині, вступивши у приватне спілкування у месенджері «Telegram» з користувачем під псевдонімом: «ІНФОРМАЦІЯ_7», ОСОБА_4 , з власного облікового запису під псевдонімом « ОСОБА_5 », назва облікового запису ОСОБА_6 , надіслав останньому 24.01.2025 року о 22:52 годині файл формату «.txt», а саме: open.txt, об`ємом 6.4 Кб., в якому знаходились 206 рядків приватних API-ключів (токенів) від облікових записів користувачів платформи Twitch.

Twitch - це популярна платформа для стрімінгу, головним чином орієнтована на відеоігри, кіберспорт, творчість та різноманітні прямі трансляції.

API-ключ (Application Programming Interface Key) - це унікальний ідентифікатор, який використовується для автентифікації та авторизації при взаємодії з API (інтерфейсом програмування додатків). Він діє як пароль, дозволяючи програмам або користувачам отримувати доступ до певних функцій і даних API-сервісу.

Токен доступу (Access Token) - це унікальний ключ, який дозволяє вашій програмі виконувати дії від імені користувача. Twitch використовує OAuth 2.0, що є загальноприйнятим протоколом безпечної аутентифікації.

API-ключі (токени) використовуються для захисту даних користувачів і тому мають обмежений доступ. Такий файл є надзвичайно небезпечним, оскільки надає можливість для несанкціонованого доступу до особистих даних користувачів.

Таким чином, у зазначеному файлі відповідно до ст. 31 Конституції України та ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» міститься інформація з обмеженим доступом, надіславши який, ОСОБА_4 здійснив несанкціоноване розповсюдження вказаної інформації.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінуються визнав повністю, підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 , в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, а саме як несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, раніше не судимий, не працює, не одружений, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями та психічними розладами не значиться, вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, при цьому останню обставину на підставі ст.66 КК України суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За приписом ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, врахувавши обставини справи в їх сукупності, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.361-2 КК України, у виді мінімального штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, та вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ; комп`ютерний системний блок в скляному корпусі, які вилучені в ході обшуку у ОСОБА_4 , та зберігаються в камері схову СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції №980- повернути ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1