Справа № 669/394/25
Провадження № 1-кп/669/49/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір?я Хмельницької області об`єднане кримінальне провадження №0000738 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільшаниця Білогірського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, на утриманні перебуває п`ять неповнолітніх дітей, військовослужбовця, солдата стрілця-снайпера 1 механізованого відділення, 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125, ст.. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 спричинив умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вчинивши кримінальні правопорушення (кримінальні проступки) передбачені ст. 125 ч.1 КК України, та кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи відносно ОСОБА_5 .

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

30 березня 2025 року близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання в житловому будинку що по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень батькові ОСОБА_7 , перебуваючи у положення стоячи навпроти від ОСОБА_7 , який перебував у положенні лежачи наніс один удар кулаком правої руки в область лівої брови останнього, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 відносно батька ОСОБА_7 , останній отримав тілесне ушкодження у вигляді: садна в ділянці лівої брови, яке за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В подальшому, 30 березня 2025 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання в житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень матері ОСОБА_6 , тримаючи у правій руці деревяну палицю, умисно заподіяв нею один удар в область голови ОСОБА_6 . Згодом схопив її обома руками за обличчя, повалив на землю, після чого, наніс їй один удар правою ногою (без взуття) в область лівого стегна, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 відносно матері ОСОБА_6 , остання отримала тілесне ушкодження у вигляді: синця на задній поверхні лівого стегна, яке за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Крім того, 04 квітня 2024 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно особи з якою перебуває у сімейних відносинах, своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані нецензурною лайкою на її адресу та словесних погрозах фізичної розправи, внаслідок чого завдані психологічні страждання потерпілій, чим порушив вимоги п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству».

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 16.04.2024 ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Разом з тим, 01 березня 2025 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані нецензурною лайкою на її адресу та словесних погрозах застосування фізичної сили, внаслідок чого завдані психологічні страждання потерпілій, чим порушив вимоги п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству».

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 18.03.2025 ОСОБА_4 визнано винним за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисячу двадцять) гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на вчинення систематичного домашнього насильства, 30 березня 2025 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по

АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані нецензурною лайкою на її адресу, словесними погрозами фізичної розправи та шарпанні за одяг, внаслідок чого завдані психологічні страждання потерпілій, чим порушив вимоги п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству».

Не припиняючи свої умисні дії, направлені на вчинення систематичного домашнього насильства, 08 квітня 2025 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані нецензурною лайкою на її адресу, словесними погрозами фізичної розправи та шарпані за одяг, внаслідок чого завдані психологічні страждання потерпілій, чим порушив вимоги п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству».

Внаслідок систематичного вчинення 04.04.2024, 01.03.2025, 30.03.2025 та 08.04.2025 ОСОБА_4 психологічного домашнього насильства відносно особи з якою перебуває у сімейних відносинах, своєї співмешканки ОСОБА_5 його дії викликали у неї психологічні страждання у вигляді зниженого настрою, емоційної вразливості, застрягаємості на емоційно-негативних сімейних переживаннях, почутті приниження та образи, невпевненості, схвильованості, тривожного очікування та порушеного почуття власної безпеки.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючи даних, які долучені до матеріалів кримінального провадження, а також роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Обвинувачений проти цього не заперечив, пояснив, що йому зрозумілі положення ст. 349 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Таким чином, на підставі наведеного, з урахуванням визнавальних показань обвинуваченого, досліджених в судовому засіданні характеризуючих матеріалів кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень та домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, доведена і його дії кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, кваліфікуються як кримінальний проступок та нетяжкий злочин.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога. За медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Окрім цього, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги надану органом пробації досудову доповідь щодо останнього, згідно якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе через високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності з урахуванням суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, особу винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, характер вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Цивільний позов не заявлено.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст..100 КПК України.

Керуючись ст.ст.65,125,126-1 КК України, ст. ст. 349,373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 /двохсот/ годин громадських робіт;

- за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі , строком на 1 /один/ рік .

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.

Речові докази: DVD-R диск марки «Verbatium» об`ємом 4,7 GB із серійним номером «MAP634CG261162694», диск для лазерних систем зчитування DVD-R із серійним номером 88 АА0128, диск для лазерних систем зчитування DVD-R із серійним номером ZE5788-DVR-47 F4 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000738.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8