Справа №766/5490/25
н/п 1-кс/766/4025/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000154 від 19.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

встановила:

Слідчий у кримінальному провадженні за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, володільцем яких є АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000154 від 19.02.2025, відомості про які внесені та об`єднанні до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що з кримінального провадження № 0000090 від 21.03.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України були виділені матеріали кримінального провадження за ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 19.02.2025. Встановлено, що ОСОБА_4 , 20.03.2025 приблизно о 15:30 год. на вул. Колодязній за допомогою мережі «Інтернет», використовуючи мобільний месенджер «Telegram», а саме через телеграм бот « ІНФОРМАЦІЯ_2 », замовив в невстановленої особи для власного вживання, без мети збуту, психотропну речовину PVP.

У ході допиту свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив, що вирішив замовити для власного вживання психотропну речовину «Альфа-PVP» без мети збуту. Замовлення він здійснив через Telegram-бот « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знайшов на своєму мобільному телефоні. Вага замовленої речовини становила 0,25 грама. Оплату в сумі 483 гривні свідок здійснив зі своєї банківської карти № НОМЕР_1 через додаток « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на надану йому банківську карту № НОМЕР_2 .

Отже, в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, необхідно провести тимчасовий доступ до охоронюваної законом банківської таємниці, яка знаходиться у володінні АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), а саме стосовно банківського карткового рахунку НОМЕР_1 .

Отримати тимчасовий доступ до речей та документів, що становлять банківську таємницю, необхідно для підтвердження перерахунку коштів, встановлення особи, яка користується вказаною картою, суми перерахунку коштів, та призначення платежу з метою встановлення порушників, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.

Іншим способом, ніж розкрити банківську таємницю, для отримання інформації та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, неможливо.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги неможливість одержання відомостей щодо грошових коштів та осіб, які можуть бути до цього причетні в інший спосіб, а також те що в матеріалах кримінального провадження №0000154 від 19.02.2025 наявні достатні підстави вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення, необхідно отримати тимчасовий доступ до охоронюваної законом банківської таємниці, яка знаходиться у володінні АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), головний офіс якого розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи сторін кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати клопотання без її участі.

Представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст. 163 КПК України.

Згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є не обґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно приписів ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів визначені частиною 2 ст. 160 КПК України, відповідно до якої у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

В порушення вимог п.1 ч.2 ст.160 КПК України клопотання не містить короткого викладу кримінального правопорушення. Замість викладу обставин кримінального правопорушення за ч. 2 ст.307 КК України (того кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, і в рамках якого слідчий звертається за тимчасовим доступом) слідчий формально зазначила, що матеріали кримінального провадження виділені з іншого провадження. При цьому не зазначено що ж було такого виділено з іншого провадження (постанова про виділення не додана), що свідчить про наявність кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України. Відомості про кримінальне провадження за ч.2 ст.307 КК України були внесені майже два місяці тому 21.03.2025, і з того часу не вчинено жодної слідчої (розшукової) дії.

Всупереч п.2 ч.2 ст.160 КПК України не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, а тільки норма кримінального закону ч. 2 ст. 307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини), тоді як вказані норми передбачають кілька видів правопорушень.

Зазначення кваліфікації кримінального правопорушення має суттєве значення, оскільки дає можливість слідчому судді визначити чи мають відношення речі та документи, до яких планується отримати тимчасовий доступ, до вказаного кримінального провадження.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні не обґрунтовано значення для кримінального провадження витребуваних документів, а тільки загальною фразою зазначено, що вказані у клопотанні документи необхідні «для підтвердження перерахунку коштів, встановлення особи, яка користується вказаною картою та призначення платежу з метою встановлення порушників, причетних до вчинення кримінального правопорушення». Незрозуміло підтвердження чи спростування яких обставин та яких саме протиправних дій слідчий вважає за потрібне отримати шляхом тимчасового доступу до речей і документів. Ні завданням, ні метою тимчасового доступу не може бути «встановлення осіб» або «порушників». Слідчим не зазначено причинно-наслідкового зв`язку між інформацією, яка міститься в банківській установі та обставинами правопорушення, яке значення для кримінального провадження мають документи, доступ до яких просить надати слідчий.

Слідчий суддя зазначає, що КПК України не визначено такого учасника кримінального провадження як «порушник», а тому його не потрібно відшукувати чи встановлювати.

Крім того, слідчим метою тимчасового доступу до речей і документів зазначено «з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень». Завданням та метою тимчасового доступу не може бути забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, та й незрозуміло про які саме «процесуальні рішення» йдеться у клопотання, ким і про що вони мають бути прийняті.

Підсумовуючи зміст клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання за своїм змістом є набором загальних фраз та цитуванням норм КПК України, які визначають певні поняття, пов`язані з тимчасовим доступом. Процитовані слідчим норми КПК України визначають вимоги до клопотання, які слідчий при зверненні із клопотанням про тимчасовий доступ повинен виконувати, а не цитувати їх.

Частиною 5 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий у своєму клопотанні не навів визначених законом доводів того, що речі та документи, до яких просить надати доступ слідчий, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що підслідність кримінальних проваджень визначена статтею 218 КПК України. Незрозуміло на якій підставі слідчий дійшов висновку, що він має повноваження розслідувати можливе кримінальне правопорушення, що вчинене невідомо де і невідомо ким. Слідчому необхідно визначитись із предметом доказування у кримінальному провадженні. Встановлюватись має не особа, яка володіє певною банківською карткою, а факт збуту наркотичних речовин.

Враховуючи викладене у мотивувальній частині ухвали, на підставі ст.163 КПК України слідчий суддя

постановила:

Відмовити слідчому СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000154 від 19.02.2025, володільцем яких є АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1