Справа № 229/2660/23
У Х В А Л А

27 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 13 лютого 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2025 року в провадження суду надійшло вищевказане кримінальне провадження з обвинувальним актом та з реєстром матеріалів досудового розслідування по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2025 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту з викликом прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника, вважав, що при його складанні були дотримані норми кримінально-процесуального закону, підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту немає. Судовий розгляд просив проводити у закритому судовому засіданні.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти призначення судового розгляду, вважав обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК і наявні підстави для його повернення прокурору, які він виклав у письмовому клопотанні, яке підтримав. Також, зазначив, що підстави для закритого судового засідання відсутні.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, клопотання про його повернення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до клопотання захисника, останній зазначає, що обвинувальний акт не містить підтвердження повноважень прокурора із посиланням на відповідну постанову, обвинувачення не містить жодної фактичної обставини, на підставі яких підтверджується прямий умисел обвинуваченого на завдання тілесних ушкоджень потерпілому, не зазначений мотив скоєння злочину, під час досудового розслідування не в повній мірі з`ясовані обставини кримінального правопорушення в частині отримання потерпілим тілесних ушкоджень, допитано недостатня кількість свідків. На думку захисника, ОСОБА_5 висунуто некоректне обвинувачення, чим порушено його право на захист та справедливий суд, і зазначені недоліки обвинувального акту є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Частиною 4 ст. 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Пункт 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України, слід зазначити, що закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складових: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

Зі змісту направленого прокурором до суду обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_5 .

Щодо доводів про неконкретність сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення, невірність або відсутність складових кримінального правопорушення, суд зазначає, що кримінальний процесуальний закон не наділяє суд повноваженнями до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати його формулювання, викладати в інший спосіб, або констатувати неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого. У протилежному випадку, це призведе до порушення принципу змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій у ході судового розгляду.

У той же час, суд звертає увагу, що за змістом закону фактичні обставини викладаються так, як їх встановив прокурор за результатами досудового розслідування, і зазначається ним ті обставини, які, на думку останнього, містять важливі для формулювання обвинувачення факти, що підлягають доказуванню в межах даного кримінального провадження. На підставі цього прокурор на власний розсуд здійснює кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акту належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати змінити їх виклад.

При цьому, повноваження прокурора щодо викладу фактичних обставин та здійснення правової кваліфікації на власний розсуд не позбавляє сторону захисту права доводити наявність інших обставин, які можуть бути витлумачені на користь обвинуваченого, або ж доводити необхідність зміни правової кваліфікації діянь обвинуваченого.

Таким чином, правильність викладу фактичних обставин, формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті, тоді як у підготовчому судовому засіданні вирішується лише питання можливості призначення судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акту.

Щодо доводів клопотання про неповноту досудового розслідування та недостатність доказів суд, враховуючи стадію судового провадження підготовче провадження, зазначає, що будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.

На даній стадії судового провадження суд позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку по суті повноти досудового розслідування, оскільки об`єктивне з`ясування всіх обставин справи здійснюється судом на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Суд наголошує на тому, що під час підготовчого провадження, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності, тощо, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності. На стадії підготовчого судового засідання суд вирішує лише питання відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до ст. 291 КПК України, та підстав для повернення обвинувального акту прокурору, які зазначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку про те, що вказані стороною захисту в клопотанні обставини та доводи не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, у зв`язку з чим суд вважає, що клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Під час підготовчого судового засідання судом не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, дане кримінальне провадження підсудне Покровському районному суду міста Кривого Рогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд, окрім іншого, з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд.

Відповідно до ст. 27 КПК України, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини, з підстав, вичерпний перелік яких наведений у у частині другій вказаної статті.

Прокурор, заявляючи про проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, не навів достатнє обґрунтування необхідності проведення судового розгляду у закритому режимі.

Таким чином, згідно зі ст. 315 КПК України суд вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі вищезазначеного обвинувального акту у відкритому судовому засіданні з викликом прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника.

Роз`яснити, що у подальшому у разі виникнення потреби у вирішенні питання про закриття судового розгляду або окремої його частини, прокурор не позбавлений права заявити відповідне клопотання з наведенням обставин, які надають підстави для здійснення розгляду у закритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110, 291, 314, 315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 405 КК України, у відкритому судовому засіданні в одноособовому складі суду на 05 червня 2025 року о 13.00 годині в залі № 307 Покровського районного суду міста Кривого Рогу (за адресою: м. Кривий Ріг вул. Захисників Азовсталі, 3).

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1