Справа № 164/1905/24
п/с 1-кп/164/83/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000116 від 28 квітня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Колки Маневицького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, студента 2 курсу Колківського центру професійної освіти, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Маневицького районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000116 від 28 квітня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 2024 року, в період з 2 години до 3 години, в смт. Колки Луцького району Волинської області, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення магазину „Лілея, що по вул. Центральна, 43, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом розбиття скла вікна, проник у приміщення вказаного магазину, де розпочав пошук грошових коштів у касовій зоні на суму біля 1000 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_6 , однак не виконавши усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, залишив приміщення магазину, вважаючи, що його злочинні дії будуть викриті.

Крім того, 13 травня 2024 року, в період з 2 години 46 хвилин до 2 години 55 хвилин, в смт. Колки Луцького району Волинської області, ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Набережна, 4, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом віджиму вхідних дверей, намагався незаконно проникнути до приміщення магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за вищевказаною адресою, з метою викрадення грошових коштів з каси на суму біля 2000 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_7 , однак не виконавши усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, залишив місце події, вважаючи, що його злочинні дії будуть викриті.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України як вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно.

Крім того, 13 травня 2024 року, в період з 3 години 20 хвилин до 3 годину 30 хвилин, в смт. Колки Луцького району Волинської області, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину „Sara flowers, що по вул. Грушевського, 44, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом віджиму вхідних дверей, проник у приміщення вказаного магазину, де з касового апарату таємно викрав грошові кошти на загальну суму 21980 гривень, а з полиці торгового прилавку парфуми „Noora, вартістю 900 гривень, які належали ОСОБА_8 , чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 22880 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як вчинення таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ним діянь. Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Відповідно до ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення перестали бути кримінально караними.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ним діянь. Обвинуваченим ОСОБА_4 27 квітня 2024 року було вчинено незакінчений замах на таємне викрадення майна ОСОБА_6 на загальну суму 1000 гривень, а 13 травня 2024 року - вчинено незакінчений замах на таємне викрадення майна ОСОБА_7 на загальну суму 2000 гривень, в умовах воєнного стану, поєднаний з проникненням у інше приміщення, повторно. Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Відповідно до ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення перестали бути кримінально караними.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, в поданих до суду заявах не заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ним діянь.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання про закриття кримінального провадження, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 4-1 ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 8, 11 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто викрадення чужого майна на суму до 3028 гривень) є дрібним викраденням чужого майна, за яке настає адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 27 квітня 2024 року було вчинено незакінчений замах на таємне викрадення майна ОСОБА_6 на загальну суму 1000 гривень, а 13 травня 2024 року - вчинено незакінчений замах на таємне викрадення майна ОСОБА_7 на загальну суму 2000 гривень, в умовах воєнного стану, поєднаний з проникненням у інше приміщення, повторно, що на момент вчинення діянь мали ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.У зв`язку з набуттям чинності Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів вказані дії ОСОБА_4 підпадають під дію даного Закону, а тому вчинені останнім правопорушення кваліфікуються як дрібне викрадення чужого майна, що відноситься до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ним діянь, проти задоволення якого не заперечував обвинувачений, підлягає до повного задоволення, а кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ним діянь.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 284, 350, 369-372, 395 КПК України, ст.ст. 4-5, 74 КК України, ст. 58 Конституції України, Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000116 від 28 квітня 2024 року, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ним діянь.

Копію ухвали направити у відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1