Провадження № 1-кп/750/196/25
У Х В А Л А

19 червня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про визнання очевидно недопустимим доказу в кримінальному провадженні, внесеному 18.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 по обвинуваченню: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст. 114-1, ч. 3 ст.332, ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст.114-1, ч. 3 ст.332, ч.3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :

захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання очевидно недопустимим доказу протоколу обшуку автомобіля, належного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в ході даного обшуку були порушені вимоги ст. 236, 276 КПК України. Зазначив, що під час однієї слідчої дії обшуку фактично відбулась інша слідча дія, а саме вручення підозри. При цьому ОСОБА_4 не роз`яснювалась ст. 55, 63 Конституції України, роз`яснення прав було нечітким, фактично між слідчим Просняком та ОСОБА_4 відбулась словесна суперечка, в ході якої слідчий вказав, що він не знає норм КПК. У додатку до протоколу вказується час 28.01.1970. На запису не фіксується, хто був присутній на слідчій дії. Обшук повинен був проводити або слідчий, або прокурор, співробітники СБУ не мають права проводити обшук. Порушено порядок вручення підозри, оскільки не нормами КПК України не передбачено втручання в слідчу дію.

Обвинувачений ОСОБА_4 дане клопотання підтримав.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника. Вказав, що залучення співробітників до проведення обшуку не є порушенням, оскільки фактично обшуком керує слідчий. Вручення підозри відбулось із метою забезпечення дієвості кримінального провадження.

Інші учасники клопотання підтримали.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

На час розгляду даного клопотання конкретних ознак очевидної недопустимості доказу судом не встановлено.

Посилання захисника на те, що дата на відеозапису не відповідає точній даті проведення обшуку, що обвинуваченому не були роз`яснені належним чином його права, оскільки права були зачитані не чітко, швидко, та що порушено порядок вручення підозри, на даний час на стадії дослідження частини доказів не свідчить про очевидну недопустимість доказу. Питання щодо його допустимості належить вирішити на наступних стадіях дослідження доказів, допиті обвинувачених, можливих допитів учасників зазначеної слідчої дії.

Суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, наведені у клопотанні захисника підлягають дослідженню та оцінці судом під час ухвалення остаточного рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що будуть надані учасниками кримінального провадження.

Керуючись ст. 89, 331, 350, 358, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання очевидно недопустимим доказом протоколу обшуку автомобіля, належного ОСОБА_4 від 16.02.2024 відмовити.

Вирішити питання недопустимості вказаного доказу в порядку, визначеному ст. 89 КПК України, з урахуванням всіх досліджених судом доказів в нарадчій кімнаті під час прийняття остаточного рішення у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлено 23.06.2025 о 13 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_8