ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
1-кс/953/4545/25 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/799/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000063 від 12 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2025 клопотання слідчого задоволено частково, та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 10.08.2025.

Визначено суму застави у розмірі 1 144 584 грн при внесенні якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти та покладенні на неї наступних обов`язків:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, повернути розмір внесеної застави заставодавцю, застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та у разі залишення ухвали слідчого судді без змін, чи частковій її зміні, змінити встановлене ОСОБА_7 зобов`язання, а саме не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, встановивши таке обмеження в межах Дніпропетровської області та зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, яка постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Захисник вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не прийнято до уваги та не надано належної оцінки доводам сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України не підтверджений належними доказами.

Захисник вважає, що до підозрюваної ОСОБА_7 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Разом з цим, захисник зазначає, що визначений розмір застави завідомо є непомірним для підозрюваної ОСОБА_7 та вважає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб достатньою мірою гарантуватиме належну процесуальну поведінку останньої, та відповідатиме її майновому стану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваної, її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши представлені матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ спеціальної поліції ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000063 від 12.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України.

10.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України.

Застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: обставини кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, обґрунтованої підозри щодо вчинення останньою інкримінованого злочину, достатніх підстав вважати, що існують ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя дійшов висновку, що ризики, передбачені пунктами 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України на теперішній час не доведені, з огляду на відсутність переліку речей та документів, які можуть бути знищені, сховані або спотворені, відсутні дані про допит осіб у якості потерпілих чи свідків.

Визначаючи підозрюваній альтернативний вид запобіжного заходу - заставу у розмірі 1 144 584 грн, слідчий судді вважав, що такий розмір достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України.

Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінуються, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статі 177 КПК України, не знайшов свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються матеріалами провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості переховуватися підозрюваним від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від правоохоронних органів та суду.

Колегія суддів вважає, що підозрювана ОСОБА_7 може вдатися до дій, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання ним процесуальних обов`язків.

На переконання апеляційного суду, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваної, з метою забезпечення кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині визначеного розмірі застави, суд апеляційної виходить з наступного.

У клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим було зазначено, що достатній розмір застави, відповідно до частини 5 статті 182 КПК України, який буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та має бути визначений у розмірі понад 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні грошовими коштами ВЧ НОМЕР_1 в сумі 3 428 512, 50 грн.

За таких обставин, у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та обсяг долучених до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доказів, майнового та сімейного стану підозрюваної, та наявного ризику, визначена слідчим суддею застава у сумі 1 144 584 грн, на цьому етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені пунктом 1 частини 1 статті177 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваної, апеляційний суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та зменшення розміру застави, не вбачає, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 1 144 584 грн забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Щодо вимоги апеляційної скарги захисника про зміну покладеного на ОСОБА_7 обов`язку, а саме не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, колегія суддів звертає увагу, що ухвала слідчого судді про покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України не підлягає апеляційному оскарженню.

Про це вказано у постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 28 лютого 2023 року у справі № 947/5562/21 (провадження № 51-3110км22), де Суд наголосив, що рішення слідчого судді про покладення на підозрюваного при існуючому щодо нього запобіжному заході у вигляді застави обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК, є судовим рішенням, яке не відноситься до переліку рішень, визначених у статті 309 КПК чи інших статтях цього Кодексу, які містять пряму вказівку на можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника, не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 червня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: