Справа №561/570/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4 ,

законного представника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5 ,

захисника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння - адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000191 від 03 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000191 від 03 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України,.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 листопада 2024 року, у вечірню пору доби, приблизно о 21:30 год., водій ОСОБА_4 в порушення вимог підпунктів а), б), ґ), пункту 2.1, підпунктів б), г) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, керуючи технічно справним мотоциклом "LONCIN" моделі "LX200GY-3", чорного кольору, без д.н.з, номер шасі НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині дороги з асфальтованим покриття в напрямку с. Серники, Вараського району Рівненської області, зі сторони с. Олександрове, Вараського району Рівненської області, з приблизною швидкістю 38 км/год., що не перевищує допустиму швидкість поза населеним пунктом, яка становить 80 км/год, будучи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, внаслідок злочинної недбалості, при якій не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча міг та повинен був їх передбачити, в порушення пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух власного транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням допустив з`їзд у кювет з подальшим падіння мотоцикла. У результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Порушення неповнолітнім ОСОБА_9 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, який вимагає від водія враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, які знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив діяння, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Неповнолітній ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні суспільно небезпечного діяння, підтвердивши всі обставини, вказанні в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, а саме в тому, що 02 листопада 2024 року, у вечірню пору доби, приблизно о 21:30 год., він, керуючи мотоциклом "LONCIN", чорного кольору, рухаючись по проїзній частині дороги з асфальтованим покриття в напрямку с. Серники, Вараського району Рівненської області, зі сторони с. Олександрове, Вараського району Рівненської області, з приблизною швидкістю 38 км/год. та будучи в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та допустив з`їзд у кювет з подальшим падіння мотоцикла. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Неповнолітній ОСОБА_4 запевнив суд, що він шкодує про вчинене та пообіцяв, що більше не буде скоювати протиправних вчинків, а тому просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_7 відносно клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 - поклалися на розсуд суду, законний представник потерпілого ОСОБА_8 не заперечувала проти застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 .

Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні вважає за можливе застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила суд застосувати відносно її сина примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, запевняючи суд у тому, що подібних випадків більше не повториться.

Представник органу поліції та представник служби у справах дітей в судове засідання не з`явилися. Однак, в попередніх судових засіданняї заперечень проти клопотання не заявили.

Отже, окрім повного визнання своєї винуватості, вина неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- висновком експерта судово-медичної експертизи №2032 від 28 січня 2025 року, згідно якого вбачається, що у крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт, концентрація якого становить 1,59 ‰ (а.п.82-83);

- висновком експерта №СЕ-19/118-24/13529-ІТ від 09 січня 2025 року "Дослідження технічного стану транспортного засобу" (а.п.116-122);

- висновком експерта №СЕ-19/118-24/13526-ІТ від 30 грудня 2024 року "Дослідження технічного стану транспортного засобу" (а.п.128-133);

- висновком експерта судово-медичної експертизи №24 від 01 лютого 2025 року, згідно якого у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії серелнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (а.п.160-169).

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, неповнолітнього ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , його захисника, неповнолітнього потерпілого та його законного представника, представника підрозділу органу Національної поліції СЮП та представника служби у справах дітей, які не заперечували проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, суд дійшов таких висновків.

За вимогами статті 498 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до вимог частини 1 статті 97 Кримінального кодексу України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу.

Частина 2 статті 97 Кримінального кодексу України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Стаття 105 Кримінального кодексу України, зокрема частина 1 передбачає, якщо неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Частина 2 вказаної статті, зокрема передбачає передачу неповнолітнього під нагляд окремих громадян на їх прохання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з такого.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до частини 2 статті 484 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (пункт 2 частини 2 статті 105 Кримінального кодексу України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 501 Кримінального процесуального кодексу України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , суд враховує його особу, а саме те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 16 років, вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, розкаявся у вчиненому.

У зв`язку з цим, до ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на один рік.

Керуючись статтями 22, 97, 105 Кримінального кодексу України, статтями 368, 370-374, 484, 498, 500 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000191 від 03 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України - задоволити.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру, передбачений пунктом 2 частини 2 статті 105 Кримінального кодексу України, а саме у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме:

- заборонити відвідувати розважальні заходи (ресторани, розважальні центри, кафе, бари, дискотеки) у вечірній та нічний час доби (з 20:00 год. вечора до 07:00 год. ранку);

- заборони керувати транспортними засобами.

Строк примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 встановити 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складений 29 серпня 2025 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1