Справа № 751/4889/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/291/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 5 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 31 березня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004835 від 22 грудня 2023 року.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення в ході повідомлення про підозру ОСОБА_6 було дотримано вимоги Глави 22 КПК України, а доводи сторони захисту про передчасність і необґрунтованість повідомлення про підозру є такими, що підлягають подальшому встановленню в ході досудового розслідування, яке на день постановлення рішення слідчим суддею не закінчено, та вирішенню судом під час ухвалення судового рішення при вирішенні обвинувачення по суті.

На зазначену ухвалу слідчого судді адвокатом ОСОБА_5 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати її та задовольнити вимоги поданої заяви, скасувавши повідомлення про підозру ОСОБА_6 . В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не було враховано того факту, що вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування, та те, що прокурором в судовому засіданні не було доведено факту наявності підстав вручення ОСОБА_6 підозри за ч. 1 ст. 209 КК України без наявності предикатного діяння. Вказує, що слідчий суддя незаконно відхилив доводи сторони захисту про передчасність та незаконність вручення підозри ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю такого приводу, оскільки повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 209 КК України відбулося за відсутністю обвинувального вироку суду, що набув законної сили, за первинним злочином за іншим злочином, в ході якого за версією обвинувачення було здобуте майно предмет правопорушення. Апелянт зазначає, що слідчим суддею також не було враховано того, що саме в момент повідомлення особі про підозру починається її притягнення до кримінальної відповідальності, а підставою для кримінальної відповідальності є вчинення нею діяння, що містить склад кримінального правопорушення, самостійної правової кваліфікації за статтею 209 КК України існувати не може.

До суду апеляційної інстанції учасники судового провадження, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, не з`явились, захисник в апеляційній скарзі висловив прохання про проведення апеляційного розгляд без його участі та участі підозрюваного, прокурором було подано заяву про розгляд справи без його участі, тому апеляційний розгляд проведено в порядку ст. 406 КПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.

Тобто слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст.278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як слідує зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 , дане повідомлення відповідає вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, на виконання вимог ст. ст. 276 278, 303 КПК України, під час розгляду скарги дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування повідомленої ОСОБА_6 підозри, оскільки повідомлення йому про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при цьому, матеріали справи не свідчать про порушення передбаченої ст. 278 КПК України процедури повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004835 від 22 грудня 2023 року.

31 березня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , повідомлено про підозру в розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, особо, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

З копії повідомлення про підозру, убачається, що воно складене та підписане 31 березня 2025 року слідчим, ним повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

Згідно ч.1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як видно з копії повідомлення про підозру, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України вручив слідчий 31 березня 2025 року, про що останній особисто розписався та виклав свою незгоду з повідомленням про підозру.

Отже, виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, то колегія суддів не може визнати їх обґрунтованими враховуючи наступне.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_6 , вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також стислий виклад обставин кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, викладення в ньому фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , з зазначенням часу й місця його вчинення, а також інших суттєвих обставини, відомих на момент повідомлення про підозру, вбачається, що воно відповідає зазначеним прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, критеріям щодо здатності переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення, тобто вказана причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Додатково слід зазначити, що винність особи у вчиненні злочину вирішується судом І інстанції під час судового провадження, після виходу в нарадчу кімнату шляхом винесення відповідного рішення. Крім того, слідчий, під час досудового розслідування в разі не підтвердження правової кваліфікації, за окремими ознаками складу кримінального правопорушення наділений правом перекваліфікації кримінального правопорушення на інше.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 5 червня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 31 березня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004835 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4