Справа № 199/7662/25
УХВАЛА

іменем України

30 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Дніпропетровськ, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваний 23.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 в посаді стрільця 2 відділення 2 взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий,

якому 02 червня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у тому, що він, знаходячись в статусі військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб до 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року введений воєнний стан, який продовжений, а востаннє - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 квітня 2025 року № 235/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 квітня 2025 року № 4356-ІХ, на 90 діб з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року до 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року, 01 червня 2025 року приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля вхідних воріт домоволодіння АДРЕСА_3 , де в цей момент знаходився потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На ґрунті виниклого словесного конфлікту між ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_7 з іншого боку, виникла сварка, під час якої, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , з мотивів особистих раптово виниклих неприязних стосунків.

Так, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому з мотивів особистих раптово виниклих неприязних стосунків, тримаючи в руках предмет зовні схожий на серп, навмисно наніс не менше двох ударів, в область тулуба потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, лівого плеча.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - нанесення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

02.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 01.06.2025;

- протоколом огляду місця події від 01.06.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 серпня 2025 року (включно).

Необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, підозрюваний ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів і за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватись від суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, ОСОБА_4 , відомо особисті дані та адреси мешкання потерпілого та свідків, останній може впливати на них з метою зміни змісту їх показань які вони будуть давати під час судового розгляду. Так, не виключено, що ОСОБА_4 , у разі обрання йому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може скоїти відносно встановлених свідків та потерпілого кримінальні правопорушення, з метою незаконного впливу на останніх.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, законного джерела прибутку не має, що надає органам досудового розслідування підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , існує за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти переліченим вище ризикам під час судового розгляду кримінального провадження №0000582.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, оскільки на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді нічного домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу, вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб,.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 серпня 2025 року (включно).

На даний час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були наявні при обранні запобіжного заходу не змінилися. Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом встановлено, що доводи поркурора, викладені у клопотанні, є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбаченихп.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини справи виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Клопотання прокурора узгоджується із правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

За таких умов, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Зазначені висновки суду засновані, перед усім, на тому, що судом встановлено наявність ризиків п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, підозрюваний ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів і за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватись від суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, ОСОБА_4 , відомо особисті дані та адреси мешкання потерпілого та свідків, останній може впливати на них з метою зміни змісту їх показань які вони будуть давати під час судового розгляду. Так, не виключено, що ОСОБА_4 , у разі обрання йому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може скоїти відносно встановлених свідків та потерпілого кримінальні правопорушення, з метою незаконного впливу на останніх.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, законного джерела прибутку не має, що надає органам досудового розслідування підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , існує за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Судом враховуються доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_4 не має намірів переховуватись від суду.

Разом з тим, на противагу цим доводам, суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на переховування від суду, або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням вищенаведеного, а також шляхом перевірки всіх обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що прокурор довів в судовому засіданні те, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і продовження тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. З урахуванням особи підозрюваного, обставин вчинення інкримінованого діяння, висновку про спричинення тілесних ушкоджень потерпілому слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави.

Виходячи з вищевикладеного, клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 84-89, 132, 176, 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, ч.6 ст. 199, 205, 331, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 27 вересня 2025 року включно, з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 з місцем дислокації АДРЕСА_4 .

Ухвала набирає чинності негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1

30.07.2025