Єдиний унікальний номер справи 194/593/25
Провадження № 1-кп/185/1101/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 07 березня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Каменогорська, Казахстана, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

03.11.2024 о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння наніс удар в область голови своєї дружини ОСОБА_6 , чим завдав їй фізичного болю, та вчинив домашнє насильство фізичного характеру. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13.11.2024 ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 07.11.2024 о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , виражався грубою нецензурною лайкою у відношенні своєї дружини ОСОБА_6 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.11.2024 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_3 23.01.2025 о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 вчинив відносно своєї дружин ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою у бік потерпілої, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, та чим повторно протягом року після накладання адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення вчинив домашнє насильство. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.02.2025 ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не припиняючи свої умисні протиправні дії, направлені на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 07.03.2025 приблизно о 12 годині 00 хвилин знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив дії психологічного та фізичного насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою вони продовжують перебувати у сімейних відносинах, які виразились у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, словесних образ та криків, штовханині, що принижують честь та гідність останньої та завдають психологічних та фізичних страждань.

Відповідно до висновку експерта № 32/03 від 19.03.2025 наслідки перенесених подій призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Аналіз результатів дослідження дає підстави зробити висновки, що досліджувані ситуації ОСОБА_6 сприймаються як психотравмувальні, що відповідає її індивідуально-психологічним особливостям. Ситуації, що досліджуються у кримінальному провадженні призвели до змін у індивідуально психологічних особливостях, спричинили суттєвий негативний вплив на емоційний стан, що відносяться до основних складових структури особистості ОСОБА_6 зумовили порушення в основних сферах життєдіяльності ОСОБА_6 (негативний вплив на сімейну сферу, зміни звичного життєвого укладу) - що унеможливило її повноцінне соціальне функціонування як особистості.

Отже, у період часу з 03.11.2024 по 07.03.2025 ОСОБА_3 умисно, систематично у стані алкогольного сп`яніння вчиняв психологічне та фізичне насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою вони продовжують перебувати у сімейних відносинах та спільно проживають за адресою: АДРЕСА_2 однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_3 , кваліфікуються, як вчинення домашнього насильства - в умисному систематичному вчиненню фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводять до психологічних страждань потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що вчиняв факти домашнього насилля стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 . Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила покази надані обвинуваченим. Зазначила, що претензій до обвинуваченого вона не має. Просить призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого та потерпілої, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, думку потерпілої, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді обмеження волі.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому не суворе покарання, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, його відношення до вчиненого, щире каяття, усвідомлення вчиненого, та те, що ОСОБА_3 надав належну оцінку своїй поведінці, висловив готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомив обставини скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова експертиза на проведення якої було витрачено 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., яку необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК Українита призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо протягом іспитового строку 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судово-психологічної експертизи № 32/03/25 від 14.03.2025 у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1