Справа № 397/109/25
н/п : 1-кп/397/105/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.11.2024 за №0000131, на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Соснівка Олександрівського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, яка працює на посаді директора Соснівського сільського будинку культури КЗ «Центр культури та дозвілля» Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 06.11.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» посадова особа місцевого самоврядування особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Так, відповідно до рішення першої сесії Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області №1 від 10.11.2015 ОСОБА_4 обрана на посаду депутата Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання.

Таким чином, ОСОБА_4 , починаючи з 10.11.2015 згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являлась депутатом Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання, повноваження якої припинилися 24.12.2020 унаслідок прийняття рішення Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області №50 від 24.12.2020 про реорганізацію Соснівської сільської ради шляхом приєднання до Олександрівської селищної ради (код 04364163).

Згідно абзацу першого ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» -«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 04 грудня 2020 року №1074-ІХ, який набув чинності з 30.12.2020, доповнено Кримінальний кодекс України статтею 366-3 та встановленокримінальну відповідальність за умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 366-2 КК України суб`єктами декларування у цій статті та статті 366-3 цього Кодексу є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що діяло до закінчення у ОСОБА_4 повноважень депутата Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п.1,2 п.5 розділу другого Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10 червня 2016 №3, суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог:

- декларація після звільнення декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пункті 1, підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Відповідно до ч.1 Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відвідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Реєстрі.

З наведених вище норм законодавства слідує, що ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, зобов`язана була подати не пізніше 00 годин 00 хвилин 01.04.2021 декларацію після звільнення.

Оглядом Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що декларацію після звільнення у строк не пізніше 00 години 00 хвилин 01.04.2021 ОСОБА_4 не подала.

При цьому ОСОБА_4 було достовірно відомо про передбачений законодавством її обов`язок як суб`єкта декларування подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування у вказаний строк.

Незважаючи на вказані обставини, маючи злочинний намір, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_4 нехтуючи покладеними на неї обов`язками щодо декларування, всупереч Закону України «Про запобігання корупції», рішення «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування після звільнення, яку мала подати не пізніше 00 годин 00 хвилин 01.04.2021, тобто до 1 квітня наступного року з дня звільнення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 366-3 КК України як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції".

Під час підготовчого засідання обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засідані не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої щодо закриття кримінального провадження відносно неї та звільнення останньої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

За положеннями ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 286 КПК передбачений порядок звільнення від кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Наведені положення кримінального процесуального закону покладають на суд обов`язок якнайшвидше, тобто не встановлюючи доведеність або недоведеність висунутого особі обвинувачення, не вчиняючи інших процесуальних дій, крім тих, що пов`язані з розглядом відповідного клопотання, перевірити наявність передбачених законом підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, встановити наявність обставин, що перешкоджають звільненню від кримінальної відповідальності, та прийняти відповідне процесуальне рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Як зазначено у п. 8 вказаної вище постанови Пленуму ВС України, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Таке звільнення, за відсутності передбачених законом перешкод, є для суду обов`язковим.

У силу п. 22 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2023 (справа № 735/1121/20) визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення.

У цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

При ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого відкримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Крім цього, постановою Верховного Суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд враховує наведені тлумачення норм закону Верховним Судом та не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності із фактом визнання обвинуваченою своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, або ж за фактом його відсутності.

Крім того, в постанові від 12 вересня 2022 року в справі №203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало місце 01 квітня 2021 року, тобто з дня його вчинення минуло понад чотири роки.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція статті 366-3 КК України (в редакції до внесення змін Законом України №1576-ІХ від 29.06.2021, тобто на момент вчинення діяння у цьому кримінальному провадженні) передбачала штраф від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин.

Згідно з ч.1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішенняя.

Таким чином, відповідно до положень ст. 12 КК України інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3 КК України за ознакою його суспільної небезпеки відносяться до кримінального проступку.

У силу п.1-2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 22.05.2025 сплинув строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначений ст. 49 КК України.

Таким чином, оскільки з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення (01.04.2021) минуло більше двох років, наявні передбачені законом підстави для задоволення клопотання обвинуваченої та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно неї.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Підстави для вжиття до обвинуваченої ОСОБА_4 заходів забезпечення кримінального провадження, відсутні.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-286, 350, 372, 376, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-3 КК України (в редакції до внесення змін Законом України №1576-ІХ від 29.06.2021) на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.11.2024 за №0000131 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1