Справа № 462/2277/25
провадження 1-кс/462/839/25
У Х В А Л А

15 травня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000300 від 23.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 14.05.2025 року звернулася до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить зобов`язати слідчого ОСОБА_4 вчинити процесуальні дії з належного інформування ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо їх процесуального статусу потерпілого у даному кримінальному провадженні, передбачених КПК України прав та обов`язків потерпілого.

В обґрунтування скарги посилається на те, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 03.04.2025 року було скасовано постанову слідчого ОСОБА_4 від 31.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000300 від 23.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України. У вказаній ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідча ОСОБА_4 невірно встановила процесуальний статус ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , адже їх процесуальний статус визначений ст.55 КПК України і вони є потерпілими від даного кримінального правопорушення. Вона звернулася до слідчого із заявою про визнання її та її родини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 потерпілими від кримінального правопорушення, вручити їм пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, допитати їх в якості потерпілих та надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження. Однак, слідчий ОСОБА_4 листом від 02.05.2025 року відмовила їй у визнанні її потерпілою від кримінального правопорушення, з посиланням на те, що вона є свідком у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Однак, скаржник у судове засідання для розгляду скарги, яке було призначене на 15.05.2025 року, не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду скарги, при цьому подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу без її участі.

Слідчий СВВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.Також, на вимогу слідчого судді органом досудового розслідування не надано матеріалів кримінального провадження №0000300 від 23.03.2024 року.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали справи №462/2312/24, №462/2277/25, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Гарантоване ст.55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Чинним КПК України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування (ст. 303-308 КПК України).

Об`єктом оскарження на підставі глави 26КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно п.1 ч.1ст.303 КПК України передбачено право оскаржити бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він повинен вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Під час розгляду скарги встановлено, що ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області (слідчий ОСОБА_4 ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000300 від 23.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, по факту того, що 22.03.2024 року до ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 №462/2312/24 від 21.03.2024 року, на підставі якої зобов`язано ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області вжити заходи щодо внесення уповноваженою особою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення (кримінальні правопорушення) за повідомленням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 20.02.2024 року (ІТС ІПНП № 2750 від 21.02.2024 року).

Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернулася до слідчої ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 із заявою, в якій просила визнати її та її родину ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_8 потерпілими у кримінальному провадженні, вручити їм пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, допитати їх як потерпілих та надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження.

Згідно листа-відповіді ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області № від 02.05.2025 року слідчим ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 надано відповідь на заяву ОСОБА_3 про те, що вона є свідком у даному кримінальному провадженні.

Зі змісту скарги і її вимог вбачається, що ОСОБА_3 вважає протиправною і такою, що порушує її права та права її родини, бездіяльність слідчого ОСОБА_4 щодо вчинення процесуальних дій з належного їх інформування про процесуальний статус потерпілого у даному кримінальному провадженні, передбачених КПК України прав та обов`язків потерпілого.

За наведених встановлених обставин, слід враховувати наступне правове регулювання.

Відповідно до ч.1-3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з ч.2 ст.56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви.

У контексті наведеного слід зауважити, що КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування, слідчих приймати процесуальне рішення про визнання особи, яка звернулася із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, потерпілою, оскільки згідно з ч.2 ст.55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в такої особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів справи №462/2312/24 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є заявниками у даному провадженні та, оскільки звернулися із заявою про вчинення відносно них кримінального правопорушення, в силу ч.2 ст.55 КПК України є також потерпілими у цьому провадженні.

Водночас, у листі-відповіді ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області № від 02.05.2025 року слідчийОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_3 є свідком у кримінальному провадженні №0000300 від 23.03.2024 року.

Слідчий суддя вважає наведене недопустимим, таким, що не відповідає принципу правової визначеності і потребує відповідного реагування в порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного та враховуючи вимоги ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого ОСОБА_4 вчинити процесуальні дії з належного інформування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо їх процесуального статусу потерпілих у даному кримінальному провадженні, передбачених КПК України прав та обов`язків потерпілого є підставними, відтак слід зобов`язати слідчого ОСОБА_4 вчинити процесуальні дії з належного інформування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо їх процесуального статусу потерпілих у кримінальному провадженні №0000300, передбачених КПК України прав та обов`язків потерпілого.

Разом з тим, скарга в частині зобов`язання слідчого ОСОБА_4 вчинити процесуальні дії з належного інформування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо їх процесуального статусу потерпілих у даному кримінальному провадженні, передбачених КПК України прав та обов`язків потерпілого не підлягає задоволенню, оскільки матеріали скарги не містять жодного об`єктивного підтвердження того, щоОСОБА_6 та ОСОБА_7 є заявниками щодо поданої 20.02.2024 року заяви про вчинення кримінального правопорушення чи, що такі зверталися, в порядку ст.220 КПК України, до слідчого з клопотанням про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні №0000300 від 23.03.2024 року.

При цьому слідчий суддя зазначає, що якщо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважають, що таким кримінальним правопорушенням завдана шкода, такі вправі подати заяву про залучення їх до кримінального провадження №0000300 від 23.03.2024 року як потерпілих.

Керуючись ст. 55, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 вчинити процесуальні дії з належного інформування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо їх процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0000300, передбачених КПК України прав та обов`язків потерпілого.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1