ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2928/25 Справа № 189/1978/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000756, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Покровське Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2025 року продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком до 04 вересня 2025 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що на теперішній час є обґрунтованими ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду і вчинити інші кримінальні правопорушення.

В той же час суд дійшов висновку, що вказані вище ризики хоча і продовжують існувати, однак зі спливом часу вірогідність їх реалізації зменшилась.

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу та обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що захисник ОСОБА_8 запевнила його в тому, що подасть апеляційну скаргу на ухвалу, однак з апеляційною скаргою не звернулась.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті вказує, що а ні в матеріалах справи, а ні в клопотання прокурора не наведено реальних доказів його вини, а також існування визначених ризиків.

Заслухавши учасників судового провадження, обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, колегія суддів виходить з наступного.

Вирішуючи питання про дотримання строку на апеляційне оскарження, приймаються доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо неподання апеляційної скарги його захисником, а тому, обставини через які обвинувачений пропустив строк на подачу апеляційної скарги, можливо визнати поважними та такими, що не перешкоджають поновленню цього строку та сприятимуть не порушенню права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне поновити обвинуваченому ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , в достатній мірі досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та зроблений обґрунтований висновок про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.

При продовженні строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою також враховані об`єктивні причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, а також продовження існування ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Такий висновок є законним та обґрунтованим, оскільки враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, дає підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, зокрема, проти про основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за які передбачено покарання у виді позбавленні волі строком до 8 років з конфіскацією майна.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховування від суду, або ж вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, продовження існування зазначених вище ризиків у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Визначення обвинуваченому ОСОБА_5 застави в сумі 302 800 гривень, з огляду на обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та наявних ризиків, в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та завданням кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого ОСОБА_5 , не вбачається, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_5 під вартою, як на це посилається останній в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що встановлені щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, є виключно вагомими та попередження їх можливе лише за умови ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Не є при цьому прийнятими доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що в матеріалах справи не наведено реальних доказів його вини, оскільки ці доводи фактично зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити обвинуваченому ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000756, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4