Провадження №: 1-кс/755/2947/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі Суд) у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у межах судового провадження № 755/1154/24, що здійснюється у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 30 травня 2022 року за № 0000065, за обвинуваченням громадянина ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 332-1КК України, установив:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

13 серпня 2025 року у межах судового провадження № 755/1154/24, що здійснюється у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 30 травня 2022 року за № 0000065, безпосередньо в судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 у порядку ч. 2 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, заявив відвід слідчого судді ОСОБА_4 , який вмотивовував втратою довіри до складу суду (див. дані журналу судового засідання від 13 серпня 2025 року у справі № 755/11544/24 сформовані секретарем судових засідань ОСОБА_6 ).

Вказане обумовлюється у т.ч. тим, що суд відкладає розгляд клопотання на вересень без наявних на те причини, на підставі клопотань прокурора, які навіть не підписані.

Всупереч зауваженням суд ставить на обговорення фотографії, подані стороною обвинувачення, як «клопотання», хоча такі матеріали не відповідають вимогам до процесуальних документів, не підписані жодною уповноваженою особою та не можуть вважатися належними і допустимими доказами.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В цій ситуації, згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2025 року для розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 та судом призначено з цього питання відповідне судове засідання про яке безпосередньо поінформовано осіб вказаних в ст. 81 наведеного Кодексу.

Адвокат ОСОБА_3 та прокурор Автономної Республіки Крим та міста Севастополь до зали судового засідання не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду заяви.

Водночас, суддя ОСОБА_4 бажання надавати певні пояснення, не виразив.

Відповідно, вивчивши заяву заявника про відвід, надходжу наступних висновків.

ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ ПИТАННЯ

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 80. Заява про відвід

1. За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, […] зобов`язані заявити самовідвід.

2. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Стаття 75. Обставини, що виключають участь […] в кримінальному провадженні

1. Слідчий суддя, суддя […] не може брати участь у кримінальному провадженні:

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

ІV. МОТИВИ СУДДІ

Згідно п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ст. 80 КПК України).

Вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, наводиться у ст. 75 та 76 КПК України. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо він особисто, заінтересований в результатах провадження чи за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (ч. 1 ст. 75 КПК України).

Сутністю норм КПК України, покликаних врегулювати порядок та підстави відводу та самовідводу суддів, полягає в необхідності забезпечення розгляду кримінальних проваджень неупередженим та безстороннім судом та усунення від такого розгляду тих суддів, які з об`єктивних чи суб`єктивних причин не можуть бути незалежними в прийнятті певного рішення.

Отже, відвід як окремий правовий інститут, регламентований КПК, є засобом усунення чи самоусунення слідчого судді, судді від участі в досудовому розслідуванні та судовому провадженні за наявності передбачених обставин, що викликають сумнів у їх об`єктивності та неупередженості (див. постанову Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 373/2562/15-к).

Адже, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Позаяк, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України», п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). Водночас, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).

Тобто, особиста безсторонність суду презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо упередженості судді.

За цих умов, слід констатувати, що у справі відсутні встановлені факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості слідчого судді

ОСОБА_4 , дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в судових засіданнях в особливій, установленій законом процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є процесуальними. Оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається (див. постанову ВП ВС від 03 квітня 2018 року у справі № 820/5586/16).

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03 липня 2019 року ВС сформував позицію проте, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Тому, сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями не є підставою його відводу. Дії секретаря судового засідання утворюють самостійну підставу для його відводу, відповідно до ст. 79 КПК, за умови визнання їх достатніми, однак не можуть бути пичиною відводу слідчого судді в цій справі за описаних в заяві підстав.

V. ВИСНОВОК

Із предмета та меж судового розгляду провадження, у якому заявлено відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи його необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено і інших підстав, передбачених ст. 75 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним суддею та викликали необхідність його відводу.

Як і інформації, яка б указувала на те, що суддя не є безстороннім, адже особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок гіпотетичні побоювання щодо того, що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як наслідок, суддя проаналізувавши матеріали судового провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не убачає передумов для відводу судді з підстав наведених у заяві заявника, у порядку ст. 75 указаного Кодексу.

З цих підстав та керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України суддя постановив :

відмовити у задоволені заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у межах судового провадження № 755/11544/24.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

С у д д я ОСОБА_1