Справа №295/7653/25
УХВАЛА

про арешт майна

10.06.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000235 від 05.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на два зіп-пакети з кристалічною речовиною біло-зеленого кольору, зіп-пакет з полімерними згортками з невідомою речовиною у кількості 140 (сто сорок) штук, один пакунок з кристалоподібною речовиною, мобільний телефон марки «Redmi Note 11 pro +» в корпусі кольору хакі з номером телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та аркуш паперу з рукописними записами, яке було вилучено в ході затримання ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження вишевказаним майном.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив проводити без участі слідчого.

Власник майна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Житомирськтго РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, відомості про яке 05.06.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 05 травня 2025 року, вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів з метою особистого збагачення, тим самим у нього виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) на території міста Житомира.

05.06.2025 в ході затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 298-2 КПК України, у останнього було виявлено та вилучено два зіп-пакети з кристалічною речовиною біло-зеленого кольору, зіп-пакет з полімерними згортками з невідомою речовиною в кількості 140 (сто сорок) штук, один пакунок з кристалоподібною речовиною, мобільний телефон марки «Redmi Note 11 pro +» в корпусі кольору хакі з номером телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та аркуш паперу з рукописними записами.

05.06.2025 року вилучене під час огляду, вищезазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на завдання арешту майна, враховуючи, що вищевказаний мобільний телефон є речовим доказам у даному кримінальному провадженні і міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на два зіп-пакети з кристалічною речовиною біло-зеленого кольору, зіп-пакет з полімерними згортками з невідомою речовиною у кількості 140 (сто сорок) штук, один пакунок з кристалоподібною речовиною, мобільний телефон марки «Redmi Note 11 pro +» в корпусі кольору хакі з номером телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та аркуш паперу з рукописними записами, які були вилучені в ході затримання ОСОБА_5 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1