Справа № 362/4538/19
Провадження № 1-кп/362/60/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області судову справу № 362/4538/19, у якій об`єднано кримінальні провадження № 0000917 від 29.06.2019, № 0000685 від 24.05.2019, № 0001597 від 15.11.2019, № 0000289 від 01.02.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Борова Фастівського району Київської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, офіційно непрацевлаштованої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 185, частиною першою статті 185, частиною другою статті 190, частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувають матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 185, частиною першою статті 185, частиною другою статті 190, частиною третьою статті 185 КК України.

У судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 0001597, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому 13.11.2019 повторно, на суму 200 грн.,що вже не є кримінально караним.

Під час судового розгляду суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_4 , що із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (№ 3886-ІХ від 18.07.2024) інкриміноване їй кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно (13.11.2019), на суму заподіяної потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 200 грн. вже не є кримінально караним діянням, та у зв`язку з чим суд запитав згоду обвинуваченої ОСОБА_4 на закриття вказаного кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме у зв`язку із втратою сили законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто у зв`язку з декриміналізацією відповідних діянь.

Обвинувачена ОСОБА_4 надала згоду на закриття стосовно неї кримінального провадження за частиною другою статті 190 КК України з наведеної підстави, наслідки закриття їй зрозумілі.

Прокурор підтримала заявлене захисником клопотання, оскільки також вбачає правові підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, при цьому в матеріалах справи є його письмова заява про розгляд справи без його участі.

Із врахуванням приписів частини першої статті 325 КПК України суд провів судовий розгляд за відсутності потерпілого.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною другою статті 190 КК України підлягає закриттю з таких підстав.

За частиною другою статті 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з приписами частини першої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП, верхня межа дрібного викрадення чужого майна за статтею 51 КУпАП становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, починаючи з 09.08.2024 кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати лише якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення складає більше 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зазначена зміна до статті 51 КУпАП "скасовує кримінальну протиправність діяння" у значенні статті 5 КК України (саме таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21).

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV зазначеного Кодексу для відповідного року.

Згідно з підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 01 січня звітного податкового року.

З наведеного випливає, що сума неоподатковуваного мінімуму, яка застосовується для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня відповідного року, в якому вчинено правопорушення, відповідно 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (верхня межа дрібного викрадення чужого майна за статтею 51 КУпАП) дорівнюють розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня відповідного року.

З обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001597 від 15.11.2019 вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, а саме у тому, що вона 13.11.2019 близько 13-ї години шляхом обману та зловживання довірою (шахрайством) заволоділа майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами в сумі 200 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць на рівні 1921 грн.

Отже, вартість майна, у заволодінні яким за частиною другою статті 190 КК України обвинувачується ОСОБА_4 , на час вчинення нею діяння не перевищувала 1921 грн., відповідно до цього діяння має застосовуватись стаття 5 КК України.

Положеннями пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до частини третьої статті 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктами 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває провадження на цій підставі, якщо обвинувачений не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження № 0001597 від 15.11.2019 на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Судом також встановлено, що заходи забезпечення у кримінальному провадженні № 0001597 від 15.11.2019, у тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0001597 від 15.11.2019 відсутні.

Долю речових доказів суд вирішить за результатами розгляду об`єднаного кримінального провадження.

Керуючись статтями 4, 5 КК України, статтями 284-288, 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання захисника задовольнити.

2. Кримінальне провадження № 0001597, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

3. Продовжити судовий розгляд кримінальних проваджень:

№ 0000917, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України;

№ 0000685, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України;

№ 0000289, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1