УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 03.04.2025,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 03.04.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що СУ ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000278 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 26.03.2025, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дізналися від свого знайомого ОСОБА_8 про виконання ОСОБА_9 робіт з будівництва будинку для громадянки ОСОБА_10 , невдоволенням останньої щодо якості проведених робіт та їх вартістю, які, на думку ОСОБА_11 , були значно завищені, вирішили використати вказані обставини для особистого збагачення за рахунок незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вимагання грошових коштів у ОСОБА_9

27.03.2025, близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи спільно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на власне незаконне збагачення, шляхом вимоги передачі їм чужого майна з корисливих мотивів, зустрілись з ОСОБА_9 на земельній ділянці за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці (земельна ділянка без присвоєного кадастрового номеру та адреси, яка знаходиться по центру між земельними ділянками із кадастровими номерами: :03:165:0469, :03:165:0486, :03:165:0492 та :03:165:0396).

Під час зустрічі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи узгоджено між собою, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, заявили ОСОБА_9 надумані претензії щодо якості та вартості виконаних робіт та у рішучій формі, не маючи законних підстав на вимогу грошових коштів, під приводом надуманої заборгованості ОСОБА_9 висловили останньому протиправну вимогу про передачу на їх користь грошових коштів у сумі 10 000 доларів США.

При цьому, вказана протиправна вимога супроводжувалась агресією, нецензурною лайкою, погрозами насильства над ОСОБА_9 та вивезенням його в багажнику автомобіля на лінію бойового зіткнення, обмеженням його інших прав, свобод та законних інтересів.

ОСОБА_9 сприйняв зазначені погрози як реальні та почав переживати за своє життя і здоров`я. У ході розмови, ОСОБА_9 було заявлено термін, до якого він має передати грошові кошти у визначеному розмірі, та наслідки у вигляді шкоди життю та здоров`ю, які наступлять у разі невиконання цієї вимоги.

Далі, починаючи з 27.03.2025 з мобільних номерів телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на мобільний номер телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 на регулярній основі, систематично, почали надходили погрози насильства як у вигляді телефонних дзвінків стільникового зв`язку так і через застосунок «WhatsAPP» в тому числі смс-повідомлення в цьому ж застосунку, з метою його залякування, забезпечення необхідної поведінки та надання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на їх незаконну вимогу грошових коштів.

ОСОБА_9 , сприймаючи погрози реальним, тобто такими, що цілком можуть бути ними реалізованими, та усвідомлюючи, що небезпека застосування щодо нього фізичного насильства може стати дійсністю, якщо він проігнорує вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про передачу грошових коштів, бажаючи уникнути негативних наслідків для себе, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 18.04.2025 року близько 14 год. 06 хв, у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , діючи під контролем правоохоронних органів, зустрівся з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де передав останнім на їхню незаконну вимогу частину раніше обумовленої суми грошових коштів в сумі 12 000 гривень, банкнотами номіналом по 500 гривень (серійні номера: ЄН2995165, АН3798847, ЗМ6150003, ЕЖ5078340, ЗМ4276896, ВЖ5201264, ЕЗ2762275, ЄВ5982895, ЄВ7098008, ЕБ4686797, ЗА5695651, АВ4282136, ЗА6684953, ЄА2128945, АМ2211882, ЕВ0009919, ВС5676124, ВЄ3262507, ББ5405803, АЄ7511911, ВД2260650, ЄМ5419625, ЕС7695068, ВС6365057) та 200 доларів США банкнотами номіналом по 100 доларів США (серійні номера: АВ88331629І, AD43389120A).

Далі, з метою досягнення своєї мети ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , об`єднані єдиним умислом щодо отримання повної суми грошових коштів, діючи заздалегідь розробленим планом, продовжили вчинення злочинного вимагання у ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням щодо нього насильства та залякуючи за допомогою телефонних дзвінків стільникового зв`язку та у застосунку «WhatsAPP», в тому числі смс-повідомлень в цьому ж застосунку.

ОСОБА_9 , сприймаючи погрози реальним, тобто такими, що цілком можуть бути ними реалізованими, та усвідомлюючи, що небезпека застосування щодо нього фізичного насильства може стати дійсністю, якщо він проігнорує вимогуОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про передачу грошових коштів, бажаючи уникнути негативних наслідків для себе, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 30.04.2025 року, близько 14 год. 37 хв., неподалік АЗС «БРСМ» за адресою: Київська область, місто Вишгород, вулиця Набережна 18Б, діючи під контролем правоохоронних органів, зустрівся з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де передав останнім на їхню незаконну вимогу іншу частину раніше обумовленої суми грошових коштів в сумі 50 000 гривень (33 банкноти номіналом по 1000 гривень та 34 банкноти номіналом по 500 гривень), після чого працівниками правоохоронних органів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було затримано, а їхню злочинну діяльність припинено.

Крім того, 27.03.2025 близько 10 год. 00 хв., перебуваючи на території земельної ділянки за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці (земельна ділянка без присвоєного кадастрового номеру та адреси, яка знаходиться по центру між земельними ділянками із кадастровими номерами: :03:165:0469, :03:165:0486, :03:165:0492 та :03:165:0396), діючи у складі групи осіб, за попередньої змови, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США у ОСОБА_9 , дізнавшись про наявність у правомірному користуванні ОСОБА_9 транспортного засобу марки «FORD TRANSIT CONNECT», державний номерний знак НОМЕР_4 білого кольору, вирішили незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом.

Тоді ж, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «FORD TRANSIT CONNECT», державний номерний знак НОМЕР_4 білого кольору, що на праві приватної власності належить ОСОБА_12 та перебуває в законному користуванні ОСОБА_9 ,перебуваючи на території земельної ділянки за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці (земельна ділянка без присвоєного кадастрового номеру та адреси, яка знаходиться по центру між земельними ділянками із кадастровими номерами: :03:165:0469, :03:165:0486, :03:165:0492 та :03:165:0396), погрожуючи ОСОБА_9 насильствомнебезпечним для життя та здоров`я потерпілого та усвідомлюючи реальність сприйняття таких погроз ОСОБА_9 , його нездатністю чинити фізичний опір, завідомо протиправно змусили ОСОБА_9 показати їм місцезнаходження вказаного транспортного засобу.

Того ж дня, близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи узгоджено, групою осіб, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортного засобу марки «FORD TRANSIT CONNECT», державний номерний знак НОМЕР_4 білого кольору, що на праві приватної власності належить ОСОБА_12 та перебуває в законному користуванні ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_9 прибули на автомобільну стоянку поблизу магазину «Новус» за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка 4, де ОСОБА_9 , перебуваючи під постійним психологічним тиском ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , побоюючись за своє життя та здоров`я, разом з ОСОБА_7 попрямували до місця, де був припаркований автомобільмарки «FORD TRANSIT CONNECT», державний номерний знак НОМЕР_4 білого кольору - поблизу будинку № 6 по вулиці Євгена Сверстюка в м. Києві.

Підійшовши до автомобіля «FORD TRANSIT CONNECT» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_4 ОСОБА_7 , користуючись станом ОСОБА_9 , наказав йому сісти за кермо автомобіля та прямувати в напрямку, де знаходились інші учасники групи. Зупинившись на узбіччі дороги, поблизу магазину «Новус», ОСОБА_7 , керуючись спільним з іншими учасниками злочинним умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом забрав ключі від вказаного автомобіля у ОСОБА_9 , сів за кермо та поїхав у невідомому напрямку.

У подальшому, вказаним транспортним засобомучасники групи розпорядились на власний розсуд, завдавши своїми діями ОСОБА_9 матеріальної шкоди, відповідно до звіту про оцінку авто товарознавчого дослідження легкового автомобіля FORD TRANSIT CONNECT станом на 27.03.2025, на суму 262678,01 грн.

30.04.2025 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, санкція яких передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

30.04.2025 при проведенні особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено наступне майно: шкіряну сумку чорного кольору із маркуванням «Serapion»; грошові кошти у сумі 4 250 гривень номіналом 500 грн. із номерам КА6672937, ЕВ2319861; 1000 грн. із номерами АГ0826533, АМ2846261, АК1711141; 200 грн. із номером ЕИ2585073; 50 грн. із номером ЕГ4893763; гаманець чорного кольору із маркуванням «TORROS»; 7 карток від магазинів різного виду; предмет, зовні схожий на ніж із маркуванням «Пантера Сталь 65х13»; посвідчення НОМЕР_5 , документ НОМЕР_7 Департамент військових волонтерів в/ НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 ; гребінець коричневого кольору; фотокартки; окуляри із маркуванням PLR Cat.3; мобільний телефон марки «Samsung A10» червоного кольору із червоним чохлом.

30.04.2025 зазначені речі та документи постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_13 були визнані речовими доказами.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Слідчий, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, при цьому звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Власник /володілець/ тимчасового вилученого майна, в судове засідання не прибув, причини неявки не відомі. За даними повідомлення слідчого, був повідомлений завчасно та належним чином.

При цьому, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання слідчого про арешт майна.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду, СУ ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000278 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

30.04.2025 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, санкція яких передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

30.04.2025 при проведенні особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено наступне майно: шкіряну сумку чорного кольору із маркуванням «Serapion»; грошові кошти у сумі 4 250 гривень номіналом 500 грн. із номерам КА6672937, ЕВ2319861; 1000 грн. із номерами АГ0826533, АМ2846261, АК1711141; 200 грн. із номером ЕИ2585073; 50 грн. із номером ЕГ4893763; гаманець чорного кольору із маркуванням «TORROS»; 7 карток від магазинів різного виду; предмет, зовні схожий на ніж із маркуванням «Пантера Сталь 65х13»; посвідчення НОМЕР_5 , документ НОМЕР_7 Департамент військових волонтерів в/ НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 ; гребінець коричневого кольору; фотокартки; окуляри із маркуванням PLR Cat.3; мобільний телефон марки «Samsung A10» червоного кольору із червоним чохлом.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна дляя підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження, та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно в ході затримання ОСОБА_6 цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано мають правовий статус речового доказу, а також того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, санкція яких передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного майна з метою з метою забезпечення збереження речових доказів, та конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотаннястаршого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 03.04.2025, - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене в ході затримання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на: шкіряну сумку чорного кольору із маркуванням «Serapion»; грошові кошти у сумі 4 250 гривень номіналом 500 грн. із номерам КА6672937, ЕВ2319861; 1000 грн. із номерами АГ0826533, АМ2846261, АК1711141; 200 грн. із номером ЕИ2585073; 50 грн. із номером ЕГ4893763; гаманець чорного кольору із маркуванням «TORROS»; 7 карток від магазинів різного виду; предмет, зовні схожий на ніж із маркуванням «Пантера Сталь 65х13»; посвідчення НОМЕР_5 , документ НОМЕР_7 Департамент військових волонтерів в/ НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 ; гребінець коричневого кольору; фотокартки; окуляри із маркуванням PLR Cat.3; мобільний телефон марки «Samsung A10» червоного кольору із червоним чохлом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя