Дата документу 19.03.2025 Справа № 333/891/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/891/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/184/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 19 березня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, яка полягає у не розгляді клопотання і невиконанні вимог ст.220 КПК України по кримінальних провадженнях №0000671 і №00003, повернуто особі, яка її подала.

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, яка полягає у не розгляді клопотання і невиконанні вимог ст.220 КПК України по кримінальних провадженнях №0000671 і №00003, повернуто особі, яка її подала.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 не підтвердив свої повноважень на подання скарги, оскільки доказів, які б давали можливість слідчому судді встановити, що останній є стороною кримінального провадження, визначеною ч.1 ст.220 КПК України, тобто особою, яка має право звертатися до слідчого, прокурора з клопотанням в порядку ст.220 КПК України, скаржником не наведено та до матеріалів скарги не долучено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить зобов`язати ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, виконати вимоги ст.220 КПК України, та допитати його в якості потерпілого.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Прокурор, та представник ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участю не заявляв.

Клопотань про відкладення розгляду провадження від учасників процесу не надходило.

Враховуючи викладене та положення ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд вищевказаної ухвали слідчого судді за відсутністю апелянта, прокурора та представника ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, належним чином повідомлених про дату, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з вимогами ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження, 30 січня 2025 року ОСОБА_6 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, яка полягає у не розгляді клопотання і невиконанні вимог ст.220 КПК України в кримінальних провадженнях №0000671 і №00003.

Оскаржуваною ухвалою повернуто заявнику скаргу з наведених вище підстав.

Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія суддів звертає увагу на таке.

В поданій скарзі ОСОБА_6 зазначив, що оскаржує невиконання посадовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, вимог ст.220 КПК України щодо його клопотань про застосування до нього заходів безпеки в кримінальних провадженнях № 0000671 від 21 січня 2025 року і №00003. Також, він зазначив, що останнє клопотання надав 21 січня 2025 року.

До скарги ОСОБА_6 дійсно не додано будь-яких доказів.

Разом з цим, на думку колегії суддів, викладене само по собі не може безумовно свідчити про те, що ОСОБА_6 не є особою, яка має право подавати відповідну скаргу до слідчого судді в зазначених кримінальних провадженнях. Не можуть зазначені обставини свідчити і про порушення останнім строку оскарження вищевказаної бездіяльності.

Більш того, кримінальним процесуальним законом не передбачено конкретних вимог до скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України, та не покладено на особу, яка звертається зі скаргою, обов`язку одночасно зі скаргою подавати будь-які докази.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що ОСОБА_6 утримується в умовах ізоляції від суспільства і ненадання ним певних документів могло бути обумовлено об`єктивними причинами.

В свою чергу, в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давати обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 не є особою, яка має права подавати відповідну скаргу до слідчого судді, а також відомості, які давали би підстави для висновку, що процесуальний строк звернення зі скаргою останнім пропущений.

Колегія суддів вважає, що у разі виникнення сумнівів з зазначеного приводу, слідчий суддя мав належним чином перевірити вказані питання, чого зроблено не було.

За таких обставин, рішення про повернення скарги ОСОБА_6 слідчим суддею прийнято передчасно, без з`ясування всіх обстави, що мають значення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою у розумінні положень ст.370 КПК України, тому - підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що скарга ОСОБА_6 по суті слідчим суддею не розглядалась та всі доводи скарги не перевірялись, а розгляд таких скарг відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за вищевказаною скаргою у суді першої інстанції.

З наведених підстав, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, яка полягає у не розгляді клопотання і невиконанні вимог ст.220 КПК України по кримінальних провадженнях №0000671 і №00003, повернуто особі, яка її подала, скасувати та призначити новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4