Провадження №1-кп/748/66/25
Єдиний унікальний№ 743/213/24
УХВАЛА

23 травня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2023 року за № 0002470 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 , обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх захисників - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського районного суду Чернігівської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002470 відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.07.2024 за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_12 призначено по даному кримінальному провадженні амбулаторну судову психолого-психіатричну експертизу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , проведення якої було доручено експертам Чернігівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров"я України" ( а.п.169-172 т.3).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №144/170 від 03.04.2025, ОСОБА_5 показано проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ( а.п.35-43 т.15).

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_12 , посилаючись на висновок судово-психіатричного експерта №144/170 від 03.04.2025, заявив клопотання про призначення відносно ОСОБА_5 стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи

Дане клопотання адвоката ОСОБА_12 було підтримано обвинуваченим ОСОБА_5 , захисниками - ОСОБА_14 , ОСОБА_13 .

Прокурор ОСОБА_10 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_11 та обвинуваченні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проти задоовлення клопотання не заперечували.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання прийшов до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_12 про призначення експертизи під час здійснення судового провадження слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України експертиза проводиться для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Згідно ч. 1 ст. 509 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Такими обставинами, зокрема, є: наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

За ч.2 ст.509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

В ході досудового розслідування судово-псиіхатрична експертиза ОСОБА_5 не проводилася.

Оскільки визначення психічного стану обвинуваченого відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, є обставиною, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, з огляду на необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що для вирішення питання про наявність у ОСОБА_5 психічного захворювання або розладу та його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, у справі необхідно призначити стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України, розташованої в м.Львів, вул.Кульпарківська,95.

Організацію етапування обвинуваченого ОСОБА_5 , який утримується під вартою, для проведення відповідної експертизи до профільного закладу, що у м. Львів, та у зворотньому напрямку, до місця нинішнього його утримання, покласти на уповноважених осіб ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та слідчого ізолятора ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)»

Прокурором в судовому засіданні оголошено письмове клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, адже справа ще не розглянута і ризики, що стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, не відпали.

Адвокат ОСОБА_12 проти клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави заперечував, просив застосувати більш м"який запобіжний захід. Вважає клопотання прокурора необгрунтованим, з підстав, викладених у письмових запереченнях на клопотання, які просив долучити до справи.

Адвокат ОСОБА_14 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ; змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на заставу; у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тимання під вартою зобов"язати ЦОЗ ДКВС України в Чернігівській області забезпечити додержання прав ОСОБА_5 на медичну допомогу, відповідно до уніфікованого клінічного протоколу первинної, екстренної та вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги. Свої доводи виклав у письмових запереченнях на клопотання прокурора, які просив долучити до матеріалів справи.

Адвокат ОСОБА_13 проти клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави заперечувала, просила застосувати більш м"який запобіжний захід. Вважає, що зазначені в клопотанні прокурора ризики носять формальний характер.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконцеренції)підтримали думку захисників.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_11 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження його підзахисним запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на його необґрунтованість і відсутність доказів на підтвердження заявлених прокурором ризиків.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконцеренції) підтримали думку захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового засідання зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, та незаконному поводженні зі зброєю, боєприпасами, вчинених в складі організованої групи, найбільш тяжке за які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є лідером злочинної організації, здатним переконувати інших осіб і підкорювати їх своїй волі, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні та свідків. Крім того, у разі перебування на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування залишились невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї. Встановлення місць схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї та місць збуту, визначення місця перебування інших осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень, які наразі переховуються, може стати підставою для внесення відомостей до ЄРДР та проведення іншого досудового розслідування, тому цей ризик також продовжує бути актуальним. Суд також звертає увагу на те, що хоча ОСОБА_5 і має родину, але за пред`явленим обвинуваченням він тривалий час проживав на території Чернігівської області, а не разом із сім"єю, отже, ні дружина, ні малолітня дитина не є гарантією того, що обвинувачений не ухилятиметься від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, та незаконному поводженні зі зброєю, боєприпасами, вчинених в складі організованої групи, найбільш тяжке з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; обвинувачений не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу, що вказує на наявність ризику продовження вчинення іншого кримінального правопорушення; перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 матиме змогу незаконного впливу на інших двох невстановлених осіб, які переховуються від органів досудового слідства та свідків; перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будьяку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування залишаються невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, та незаконному поводженні зі зброєю, боєприпасами, вчинених в складі організованої групи, найбільш тяжке з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; обвинувачений не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу, що вказує на наявність ризику продовження вчинення іншого кримінального правопорушення; з обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні та свідків; перебуваючи на волі, обвинувачений також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування залишаються невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі доведення його винуватості, може переховуватися від слідства та суду; обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу, що вказує на наявність ризику продовження вчинення іншого кримінального правопорушення; перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_8 матиме змогу незаконного впливу на інших двох підозрюваних, які переховуються від органів досудового слідства, а також свідків; перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будьяку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопрушення, оскільки під час досудового розслідування залишаються невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі доведення його винуватості, може переховуватися від слідства та суду; обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу, що вказує на наявність ризику продовження вчинення іншого кримінального правопорушення; перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_9 матиме змогу незаконного впливу на інших двох невстановлених осіб, які переховуються від органів досудового слідства, а також свідків; перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будьяку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування залишаються невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї.

Слід також зазначити, що на час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою докази не досліджені, учасники кримінального провадження не допитані, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність можливого покарання, з урахуванням даних про особу обвинувачених та встановлених у кримінальному провадженні обставин, має місце обґрунтованість твердження сторони обвинувачення про існування ризиків ухилення обвинувачених від явки до суду та виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Також суд зазначає, що при визначенні ризиків кримінальний процесуальний закон не вимагає беззаперечних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза будь-яким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Відтак, з огляду на викладене, виходячи з необхідності уникнення ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, знищити, сховати або спотворити будьяку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень, з урахуванням тяжкості пред`явлених обвинувачень та суворості можливого покарання, що загрожує обвинуваченим, даних про їх особи, а також приймаючи до уваги, що підстави, за яких відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосовано та продовжено запобіжні заходи у виді тримання під вартою, не відпали, та ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, суд вважає доцільним продовжити останнім запобіжні заходи у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з цим, згідно з п.5 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, суд вважає доцільним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Застосування до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 інших, більш м`яких, ніж тримання під вартою запобіжних заходів (домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки), на переконання суду, не забезпечить їхньої належної процесуальної поведінки, а тому застосування до них інших більш м"яких запобіжних заходів, є неможливим.

Виходячи з вищевикладеного у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_14 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_14 , поданого в порядку ст.206 КПК України, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Зважаючи на те, що ст. 19 Конституції України прямо вказує на те, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд приходить до висновку, що слід забезпечити в умовах перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 надання йому належного медичного обстеження та належної медичної допомоги в разі необхідності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242, 331, 332, 350, 376, 395, 509 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_12 про призначення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_5 задовольнити.

Призначити в межах кримінального провадження № 0002470, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2023 року стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручити Львівській філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії міністерства охорони здоров`я України» (м.Львів, вул.Кульпарківська, 95), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертам поставити такі питання:

-Чи страждає обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у теперішній час на будь-який психічний розлад, і чи здатний він за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії та керувати ними?

-Чи страждав обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будь-який психічний розлад у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення - червень 2022 року по серпень 2023 року, і чи був він здатний за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії та керувати ними?

-Чи потребує обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру, і якщо так, то яких саме?

-Чи страждає обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наркоманію та чи потребує він лікування від наркоманії?

В розпорядження експертів направити матеріали кримінального провадження (судова справа №743/213/24 (№1-кп/748/66/25).

Етапувати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» до слідчого ізолятора ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», для подальшої його доставки до Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (місцезнаходження за адресою: м.Львів вул. Кульпарківська, 95) для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Зобов`язати Державну установу «Львівська установа виконання покарань (№19)» з метою участі у проведенні стаціонарної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи конвоювати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Після проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, конвоювати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)», а звідти до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Висновок стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи одразу ж після її проведення, разом з матеріалами кримінального провадження необхідно направити до Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, а саме, до 22 липня 2025 року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 22 липня 2025 року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 22 липня 2025 року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 22 липня 2025року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 22 липня 2025 року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_14 , подане в порядку ст.206 КПК України, задовільнити. Забезпечити в умовах перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 надання йому належного медичного обстеження та належної медичної допомоги в разі необхідності.

Відкласти судове засідання у даній справі на 10.00 год. 17 липня 2025 року .

Копію ухвали направити до психіатричного закладу Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (місцезнаходження за адресою: м.Львів вул. Кульпарківська, 95) - для виконання.

Копію ухвали вручити/направити обвинуваченим та захисникам для відома, а прокурору - для відома та контролю виконання в частині призначеної експертизи.

Копію ухвали направити в ДУ «Чернігіський слідчий ізолятор» та до ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» - для відома та виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено о 13:45 год. 27 травня 2025 року.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3