ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/6248/24 Головуючий суддя у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/544/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.146 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові заяву судді ОСОБА_2 про відвід у кримінальному провадженні №0001273 від 03 листопада 2023 року (справа №642/6248/24) за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст.15-ч.4 ст.190, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.146 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2024 року повернуто прокурору відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_9 обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.3 ст.15-ч.4 ст.190, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України, для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

Прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подана апеляційна скарга, в якій міститься прохання про скасування ухвали суду першої інстанції, у зв`язку невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

12 грудня 2024 року кримінальне провадження (справа №642/6248/24) разом із апеляційною скаргою прокурора надійшло до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Харківського апеляційного суду від 21 травня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

23 червня 2025 року, до початку апеляційного розгляду, від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 надійшла заява про відвід головуючого судді ОСОБА_2 , оскільки суддя ОСОБА_2 раніше брав участь у розгляді цього ж кримінального провадження та постановив ухвалу від 16 жовтня 2024 року, якою фактично визначено питання підсудності та дана оцінка обставинам обвинувального акта, що прямо пов`язані з предметом розгляду апеляційної скарги прокурора на повернення обвинувального акта.

У судове засідання Харківського апеляційного суду від 23 червня 2025 року сторони кримінального провадження будучи належним чином повідомлені, не з`явилися та клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали, а тому, дотримуючись норм ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вирішила провадити апеляційний розгляд без участі учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у заяві прокурора про відвід судді доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року колегія суддів у складі головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відмовлено у задвооленні клопотання захисника ОСОБА_13 про направлення кримінального провадження №0001273 від 03 листопада 2023 року (справа №642/6248/24) за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 КК України, з Ленінського районного суду м.Харкова на розгляд до Жовтневого районного суду м.Харкова.

При цьому, з мотивувальної частини ухвали Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року вбачається, що колегія суддів надавала оцінку обставинам обвинувального акта, що прямо пов`язані з предметом розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу про повернення обвинувального акта прокурора.

Зазначені обставини підлягають перевірці при апеляційному розгляді.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що суддя ОСОБА_2 під час вирішення питання щодо зміни територіальної підсудності кримінального провадження №642/6248/24 у складі колегії суддів, надавав оцінку змісту обвинувального акта, зокрема, обставинам формування умислу на вчинення злочину, що є прямим предметом аналізу при апеляційному розгляді питання про законність повернення обвинувального акта, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені обставини можуть привести до виникнення сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_2 не тільки у сторін по справі, а і у стороннього спостерігача.

Згідно п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів», суддя заявляє самовідвід навіть коли не тільки у сторін по справі, а і у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.3 Європейського статуту судді «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».

Крім того, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лауко проти Словаччини", будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи, тобто заявити самовідвід.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України», характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім, тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Відповідні принци практики Європейського суду з прав людини щодо вимоги про безсторонність, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, наведені в рішенні у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, п.п. 51-57, від 20.09.2016.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

У Конституції України закріплені основні засади судочинства, а Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, суд повинен бути справедливим та неупередженим.

Зазначені принципі також закріплені і в міжнародних актах, зокрема, відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

За таких обставин та на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а також з метою недопущення будь-яких сумнівів у сторін цього судового провадження чи будь-якого стороннього спостерігача в неупередженості судді ОСОБА_2 , а також в об`єктивності рішень колегії суддів за його участі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_2 та передачі кримінального провадження керівнику апарату Харківського апеляційного суду для визначення головуючого у справі, в порядку ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75 ч.1 п.4, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 про відвід головуючого судді ОСОБА_2 задовольнити.

Матеріали кримінального провадження (апеляційне провадження № 11-кп/818/544/25, справа № 642/6248/24) стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 передати керівнику апарату Харківського апеляційного суду для проведення повторного автоматизованого розподілу справи, в порядку ст.35 КПК України, для заміни судді ОСОБА_2 та визначення головуючого судді у складі колегії суддів.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: