ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/276/23

Провадження № 1-кп/486/43/2025

19 червня 2025 року Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Південноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 01.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, інвалідності не має, не є учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , утримується в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», раніше неодноразового судимого:

- 23.07.2009 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 384 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарння з іспитовим строком 1 рік;

- 08.04.2010 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці;

- 21.10.2013 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;

- 19.05.2017 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці, звільнений 18.11.2020 року з Казанківської ВК у зв`язку з відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час досудового розслідування встановлено, що в період 2022 року ОСОБА_6 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства відносно його співмешканки ОСОБА_7 , з якою він спільно проживав за однією адресою.

14.01.2022 року постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області по справі №486/1969/21 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_7 , що мали місце 26.11.2021 року о 18:20 год. та о 21:50 год.

08.12.2022 року постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області по справі №486/1219/22 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_7 , що мали місце 05.10.2022 року о 07:30 год. та 09.10.2022 року 07:10 год.

Потім, 01.01.2023 року близько о 15:27 год. ОСОБА_6 знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де поблизу квартири АДРЕСА_4 , де проживає його співмешканка ОСОБА_7 , у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно останньої.

ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на

вчинення домашнього насильства, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, останній знаходячись у зазначеному вище місці, почав у грубій формі словесно ображати ОСОБА_7 нецензурною лайкою, стукати у вхідні двері квартири АДРЕСА_4 , що викликало у неї емоційну невпевненість через нездатність захистити себе, та погрожував застосуванням фізичної сили, щоб таким чином викликати у неї додаткові психологічні страждання та погіршення якості життя.

Отже, ОСОБА_6 умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, систематично скоював психологічне насильство щодо співмешканки ОСОБА_7 , з якої весь цей час перебував у сімейних відносинах, що призвело до й психологічних страждань та погіршення якості життя. Внаслідок систематичних протиправних злочинних дій ОСОБА_4 спрямованих на спричинення ОСОБА_7 психологічного насильства, що виразилося у словесних образах, залякуванні, вона зазнала психологічного насильства, внаслідок чого перенесла психологічні страждання та відчула погіршення якості життя.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, - домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється. Пояснив, що дійсно вчиняв систематичне психологічне насильство стосовно співмешканки, з якою він перебував у сімейних відносинах.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просить суд врахувати те, що на досудовому слідстві так і в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, характеризується посередньо, на обліках нарколога чи психіатра не перебуває.

Потерпіла ОСОБА_7 при розгляді справи присутнньою не була, надала до суду заяву, у якій зазначає щодо призначення міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має. Також, була допитана раніше в ході судового розгляду, яка зазначивши, що надані покази на досудовому розслідуванню вона підтримує.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження без участі потерпілої.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченого своєї вини, прокурор в судових дебатах просить суд при призначенні покарання врахувати той факт, що обвинувачений щиро кається та у судовому засіданні вибачився перед потерпілою ОСОБА_7 , а тому вважає призначити ОСОБА_4 покарання у позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 20.03.2024 року та остаточно призначити покрання обвинуваченому 6 років 2 місяці. Відповідно строк відбування покарння обчислювати від дня набрання вироком законної сили, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення з 19.04.2023 року з розрахунку день за день, вирішити питання щодо речових доказів.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням речових доказів, вироків за якими був обвинувачений судимий та даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України.

Кримінальна відповідальність за ст.126-1 КК України настає за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже, основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить що неї насильство.

За системного аналізу наведених приписів закону суд дійшов висновку, що поняття «домашнє насильство», як протиправне діяння, за яке передбачена кримінальна відповідальність, має увібрати в себе ознаки так званих «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення.

Крім того, за змістом норми ст. 126-1 КК України вчинення передбачених в ній дій мають утворювати не тільки певну систему, а і охоплюватися єдиним наміром (метою) підкорення потерпілого.

Таким чином, суд вважає доведеним: факт домашнього насильства, а саме в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, а також особи обвинуваченого, який за місцем проживання охарактеризований посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимого, не працює.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом встановлено скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, суд приймає до відома досудову доповідь Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях від 28.10.2024 року з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого у кримінальному провадженні та враховує висновки органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, за наявності обставини, що пом`якшує покарання, та наявності обставин, які обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину, позицію потерпілої, яка претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила, суд приходить висновку, що для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому слід застосувати правила ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України ОСОБА_4 вчинив до ухвалення вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.03.2024 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід в у виді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 20.03.2024 року, визначити остаточне покрання ОСОБА_4 - позбавлення волі на строк 6 (шість) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироку законної сили, зарахувавши йому строк попереднє ув`язнення з 19.04.2023 року з розрахунку день за день.

Запобіжний захід в у виді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- картонну коробку від настільної електроплити «ERGO» HL (поміщено до пакет №1), яка передана на зберігання потерпілій

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити останній, як законному власнику;

- шліфувальну машину кутову «Дпірхо - M GL - 125 S» (сейф-пакету WAR1767713) та набір пневматичного ударного гайковерта «Parkside PDDSS 310 Al» в повній комплектації (сейф-пакету WAR1767714), які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити останньому, як законному власнику;

- жиллет Вєнус станок для гоління жіночий Комфорт Глайд СПА Бріз з 4 змінними картриджами запаковані у картонній коробці до них (сейф-пакет WAR 1341492), який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Південноукраїнського

міського суду ОСОБА_1