Справа № 519/977/25
Провадження № 1-і/519/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту майна, яке обґрунтовано тим, що ухвалою Южного міського суду Одеської області від 08.11.2023 в межах кримінального провадження №0000564 було накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» Sprinter 311 СD», який перебував у його володінні.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 31.05.2024 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000564 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, додатково пояснивши, що вказаний транспортний засіб використовувався для потреб ЗСУ.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

У цій справі кримінальне провадження закрив орган досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 08.11.2023 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000564 від 03.11.2023, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК (постанова ОП ККС Верховного Суду від 15 квітня 2024 року № 554/2506/22).

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Як визначено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 7, 100, 132, 171-174, 309, 370, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 08.11.2023 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за N 0000564 від 03.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб «MERCEDESBENZ» Sprinter 311 CD», номери державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 26.01.2022 належить ОСОБА_5 , знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично зберігається на території військової частини НОМЕР_4 , шляхом заборони власнику та будь - якій іншій особі розпоряджатися будь - яким чином цим майном, використовувати та видозмінювати його; ключ від замка запалювання транспортного засобу марки «MERCEDESBENZ» Sprinter 311 CD», номери державної реєстрації НОМЕР_1 , який фактично зберігається у камері речових доказів ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , яке фактично зберігається у камері речових доказів ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області із забороною власнику, чи іншим особам розпоряджатись будь-яким чином цим майном та використовувати його для запобігання їх зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Південний міський суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_7