Справа №766/7561/25
н/п 1-кс/766/4511/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000314 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уроженця с. Олександрівка, Снігурівського району, Миколаївської області, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1 , ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_7 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000314, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України. У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч.1 ст.263 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 2631 КК України, які згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від трьох до семи років), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а саме зникнути з місця постійного проживання,

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 2631 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочинів, може незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні або інших осіб які встановлюються, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підтвердженням вказаного ризику є те, що ОСОБА_5 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може зникнути з місця постійного мешкання, та у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного, та - як наслідок - притягнути останнього до кримінальної відповідальності. Також, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваної тощо),

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не має місця роботи та постійного джерела доходу, грошові кошти отримує за незаконний збут вогнепальної зброї.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала просила його задовольнити, з підстав зазначених в ньому.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованості підозри, заперечувала проти задоволення клопотання з підстав необґрунтованості зазначених у клопотанні ризиків, які зазначені без посилань на докази та є лише припущенням. Просила застосувати відносно ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання матері підозрюваного, надавши документи про родинні зв`язки та право власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . У разі визначення застави просила визначити розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки заявлений в клопотанні розмір застави є непомірним для її підзахисного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Мотивація суду

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що У провадженні слідчого відділення Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000314 від 03.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України,.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Херсонської окружної прокуратури Херсонської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених обставинах, але не раніше 17.04.2025, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій проти громадської безпеки, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді створення сприятливих умов для вчинення злочинів із використанням зброї, маючи умисел на незаконну переробку вогнепальної зброї, незаконно, в порушення вимог п.п. 8.1, 8.9, 13-15 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, з метою незаконної переробки на вогнепальну зброю, придбав шляхом замовлення у Інтернет-магазині пістолет марки «EKOL Majarov» калібру 9 мм Р.А.К. виробництва фірми «EKOL VOLTRAN», за який 17.04.2025 закупник ОСОБА_8 , перерахував, використовуючи Термінал iBOX, на рахунок № НОМЕР_1 , який вказав ОСОБА_5 , грошові кошти у сумі 3500 гривень.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконну переробку вогнепальної зброї, ОСОБА_5 24.04.2025 о 15:35 год., перебуваючи за адресою: Миколаївська область, Снігурівський район, с. Баратівка, вул. Капітана Агєєнка, буд. 10, отримав у відділенні ТОВ «НОВА ПОШТА» №1 вказаний пістолет, який перевіз на територію нежитлової будівлі за адресою: Миколаївська область, Снігурівський район, с. Олександрівка, за координатами 46.8352222, 32.7576111, де за допомогою потужностей та приладдя вказаного підприємства здійснив саморобну переробку вогнепальної зброї шляхом видалення з каналу ствола незйомного захисного елемента та розсвердлювання каналу ствола, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-25/2341-БЛ від 30.04.2025, являється одноствольною, короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом самозарядного пістолета моделі «EKOL Majarov» калібру 9 мм Р.А.К., який в подальшому збув закупнику ОСОБА_8 шляхом передачі з рук в руки, перебуваючи на території Херсонської області неподалік с. Сонячне на відкритій ділянці місцевості за координатами 46.8204170, 32.7375231.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263-1 КК України, а саме: незаконна переробка вогнепальної зброї.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 26.04.2025, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій проти громадської безпеки, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді створення сприятливих умов для вчинення злочинів із використанням зброї, маючи умисел на збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, в порушення вимог п.п. 8.1, 8.9, 13-15 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зберігав без передбаченого законом дозволу з метою збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вогнепальну зброю.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 збув закупнику ОСОБА_8 пістолет моделі «EKOL Majarov», який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-25/2341-БЛ від 30.04.2025, являється одноствольною, короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом самозарядного пістолета моделі «EKOL Majarov» калібру 9 мм Р.А.К., шляхом передачі з рук в руки, перебуваючи на території Херсонської області неподалік с. Сонячне на відкритій ділянці місцевості за координатами 46.8204170, 32.7375231, за що закупник ОСОБА_8 сплатив грошові кошти частинами в загальній сумі 4500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: зберігання, збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим слідством час, але не раніше 07.05.2025, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій проти громадської безпеки, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді створення сприятливих умов для вчинення злочинів із використанням зброї, маючи умисел на збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, в порушення вимог п.п. 8.1, 8.9, 13-15 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зберігав без передбаченого законом дозволу з метою збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вогнепальну зброю.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, 27.05.2025 ОСОБА_5 збув закупнику ОСОБА_8 три пістолети моделі «EKOL Majarov», які відповідно до висновків експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-25/3036-БЛ та №СЕ-19/122-25/3037-БЛ, являються одноствольною, короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом самозарядного пістолета моделі «EKOL Majarov» калібру 9 мм Р.А.К., придатним для здійснення пострілів способом роздільного спорядження з використанням 9-мм шумових пістолетних патронів, шляхом передачі з рук в руки, перебуваючи на території Херсонської області неподалік с. Сонячне на відкритій ділянці місцевості, за що закупник ОСОБА_8 сплатив грошові кошти частинами в загальній сумі 14000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: зберігання, збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

27.05.2025 о 18 годині 14 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та у передбачений законом спосіб, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

Протокол затримання особи ( ОСОБА_5 ) в порядку ст. 208 та ст. 615 КПК України було підписано захисником адвокатом ОСОБА_6 (доручення №002-210000098 від 27.05.2025 року) та понятими без жодних зауважень та застережень щодо його змісту. Підозрюваний ОСОБА_5 копію протоколу отримав, підписав та жодних зауважень щодо його змісту також не надав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

27.05.2025 о 21:00 годині ОСОБА_9 у відповідності до ст.ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 263-1 КК України, а саме: незаконна переробка вогнепальної зброї.

- ч. 1 ст. 263 КК України а саме: : зберігання, збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

28.05.2025 об 14-05 год. ОСОБА_5 у порядку ст. 279 КПК України повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

Доказів недотримання строків вручення письмового повідомлення про підозру визначених ст. 278 КПК України матеріали клопотання не містять та стороною захисту надані не були.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження:

- дорученням на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України працівникам УСБУ в Херсонській області,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дані якого змінені на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», який показав, що свідок особисто знайомий з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким його познайомив загальний знайомий. Свідок спілкується з останнім у месенджері «Телеграм», де той підписаний як « ОСОБА_10 », де в месенджері вказано його мобільний номер НОМЕР_2 . Наскільки свідку відомо, ОСОБА_5 працює на заводі, де має доступ до токарних станків та іншого приладдя, на якому має змогу переробляти стартові пістолети, які призначені для шумових холостих патронів, на пістолети, які можуть стріляти бойовими патронами та травматичними, тобто калібру 9 мм. Так, під час спілкування з ОСОБА_5 у месенджері «Телеграм», яке мало місце на початку квітня 2025 року, останній повідомив, що може зробити свідку пістолет, який зможе стріляти як бойовими, так і травматичними патронами, після чого домовились про те, що зустрінуться за межами міста Херсон, де свідок передасть йому гроші у сумі 5000 гривень. При обумовленні суми ОСОБА_5 зазначив, за ці гроші він придбає сам пістолет та самостійно його переробить, після чого повідомить, коли можна буде його отримати. Свідок та ОСОБА_5 зустрілися на початку квітня 2025 року, коли той передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 5000 гривень. Під час розмови ОСОБА_5 повідомив свідку, що пістолет він замовляє в мережі Інтернет та отримує їх через послуги компанії перевізника ТОВ «Нова Пошта». Через тиждень після зустрічі свідок зустрівся з ОСОБА_5 , де останній передав йому кейс чорного кольору, в якому знаходився пістолет марки «Ekol Majarov» чорного кольору з відокремленим магазином,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.05.2025, дані якого змінені на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», встановлено, що свідку особисто відомий ОСОБА_5 , 2003 року народження, з яким їх познайомив спільний знайомий, який наразі проходить військову службу у Збройних силах України. Свідок показав, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 самостійно, оскільки даний будинок з його слів належить померлій бабусі. При цьому свідку також відомий ОСОБА_12 , 1991 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своєю дружиною власницею будинку ОСОБА_13 . Свідку відомо, що ОСОБА_14 після закінчення бойових дій на території Миколаївської області часто відвідував місця колишнього розташування різних військових підрозділів, де знаходив вогнепальну зброю, бойові припаси різного зразку, який зберігає у себе вдома з метою подальшого перепродажу за адресою: АДРЕСА_3 , де свідок особисто їх бачив у приміщенні будинку. Так, перебуваючи у м. Херсоні у квітні 2025 року свідок зустрівся з ОСОБА_15 за чашкою кави, де під час розмови останній повідомив, що ОСОБА_12 спільний знайомий, знайшов на колишніх позиціях військових вогнепальну зброю, яку наразі зберігає у себе вдома, та бажає продати ОСОБА_16 . На питання що це за зброя, ОСОБА_16 відповів мені, що це автомат зразка «Автомата Калашникова» з військовими патронами. При цьому ОСОБА_16 повідомив, що у своїй майстерні, де він неофіційно підробляє, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , він може її відремонтувати та переробити. Також під час розмови ОСОБА_5 повідомив, що можливо придбає їх там же у с. Олександрівка, де ОСОБА_14 і проживає,

- протоколом огляду від 07.04.2025, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав пістолет чорного кольору з порожнім магазином у пластиковому кейсі, який було поміщено до сейф-пакету,

- висновком експерта №СЕ-19/122-25/1950-БЛ від 10.04.2025, відповідно до якого пістолет, вилучений 07.04.2025, є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом шляхом видалення з каналу ствола незйомного захисного елемента та розсвердлювання каналу ствола самозарядного пістолету «EKOL Majarov» калібру 9 мм Р.А.К., придатний до проведення пострілів способом роздільного спорядження,

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.04.2025,

- протоколом огляду грошових коштів від 17.04.2025, в ході якого було заздалегідь відкопійовано грошові кошти у сумі 3500 гривень,

- протоколом огляду особи закупника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.04.2025,

- протоколом огляду від 17.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_8 після здійснення переказу грошових коштів у сумі 3500 гривень на рахунок АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_1 видав працівникам поліції відповідну квитанцію, яку було поміщено до сейф-пакету,

- протоколом огляду грошових коштів від 26.04.2025, в ході якого було заздалегідь відкопійовано грошові кошти у сумі 1000 гривень,

- протоколом огляду особи закупника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.04.2025,

- протоколом огляду від 26.04.2025, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції пластиковий кейс, в якому знаходився пістолет чорного кольору моделі EKOL Majarov з порожнім магазином, який йому збув ОСОБА_5 перебуваючи на території Херсонської області неподалік с. Сонячне на відкритій ділянці місцевості за координатами 46.8204170, 32.7375231,

- висновком експерта №СЕ-19/122-25/2341-БЛ від 30.04.2025, відповідно до якого пістолет, вилучений 26.04.2025 в ході проведення НС(Р)Д контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, являється одноствольною, короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом (видалення з каналу ствола незйомного захисного елемента та розсвердлювання каналу ствола) самозарядного пістолета моделі EKOL Majarov № НОМЕР_3 калібру 9 мм Р.А.К. Пістолет придатний до проведення пострілів способом роздільного спорядження з використанням 9-мм шумових пістолетних патронів та снарядів діаметром 7,4мм,

- постановою про визнання в якості речових доказів та передачу на зберігання,

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, відповідно до якого в період часу з 17.04.2025 до 26.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у с. Сонячне, Херсонської області, збув громадянину ОСОБА_8 пістолет марки «Ekol Majarov» у пластиковому кейсі з порожнім магазином за 4500 гривень, який останній добровільно видав працівникам поліції, та який було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP4188278,

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль за особою ОСОБА_5 ,

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою ОСОБА_5 ,

- протоколом огляду грошових коштів від 07.05.2025,

- протоколом огляду особи закупника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.05.2025,

- протоколом огляду від 07.05.2025, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції три банківські квитанції, відповідно до яких останній здійснив переказ грошових коштів на рахунок НОМЕР_1 у сумі 11000 гривень,

- постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання,

- протоколом огляду грошових коштів від 27.05.2025, в ході якого було оглянуто грошові кошти у загальній сумі 3000 гривень, купюрами номіналом: 100 грн. ЕЕ9665728, ЗГ7052739, ЄИ5356951, УК7911135, ЗА9495858, ЄЗ0638590, ЗА3566592, ЕЄ7142814, УИ6844713, ЄВ9269999; 200 грн. АР7824007, ЗГ3532225, АК4468978, ЕВ6778713, ЕИ1214425, ЄГ5975286, ЕЕ5376317, АР1519318, АЛ4901439, ВЕ6295702, копії яких попередньо було виготовлено на принтері «HP Laser MFP 137fnw»

- протоколом огляду особи закупника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.05.2025,

- протоколом огляду від 27.05.2025, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції 3 пістолети марки «Ekol Majarov» у пластиковому кейсі з 3 порожніми магазинами, які йому збув поблизу с. Сонячне Херсонської області ОСОБА_5 ,

- висновком експерта №СЕ-19/122-25/3036-БЛ від 28.05.2025, відповідно до якого пістолет, вилучений 27.05.2025 в ході проведення НС(Р)Д контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, являється одноствольною, короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом (видалення з каналу ствола незйомного захисного елемента та розсвердлювання каналу ствола) самозарядного пістолета моделі EKOL Majarov калібру 9 мм Р.А.К., пістолет придатний до проведення пострілів способом роздільного спорядження з використанням 9-мм шумових пістолетних патронів,

- висновком експерта №СЕ-19/122-25/3037-БЛ від 28.05.2025, відповідно до якого пістолет, вилучений 27.05.2025 в ході проведення НС(Р)Д контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, являється одноствольною, короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом (видалення з каналу ствола незйомного захисного елемента та розсвердлювання каналу ствола) самозарядного пістолета моделі EKOL Majarov калібру 9 мм Р.А.К. Пістолет придатний до проведення пострілів способом роздільного спорядження з використанням 9-мм шумових пістолетних патронів,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який показав, що 27.05.2025 приймав участь у проведенні оперативної закупки вогнепальної зброї, в ході чого ОСОБА_5 збув ОСОБА_8 за грошові кошти у загальній сумі 14 тисяч гривень 3 пістолети моделі «EKOL Majarov» калібру 9 мм Р.А.К. з трьома порожніми магазинами, які знаходились у трьох окремих пластикових кейсах, які останній видав працівникам поліції та які було поміщено до окремих сейф-пакетів.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 1 ст. 263 КК України та ч.1 ст. 263-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , є тяжкими, передбачають можливість реального позбавлення волі на строк до 7 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним зберіганням та збутом вогнепальної зброї, незаконною переробкою вогнепальної зброї, що передбачає наявність корисливого мотиву в його діях. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну протиправну діяльність, пов`язану з незаконним поводженням з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, які він зберігав за місцем проживання.

Належного обґрунтування та конкретизації ризику, передбаченого п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає його недоведеним.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 2003 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 має середню освіту, неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований. Раніше не судимий, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень наразі не має.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання та повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст. 263-1 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на чому наголошувала сторона захисту, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, оскільки застава у меншому розмірі нездатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованих діянь, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; здійснення дій, спрямованих на незаконне збагачення, в період воєнного стану, кількість боєприпасів та зброї виявленої під час обшуку за місцем проживання підозрюваного, що свідчить про його підвищену соціальну небезпеку.

Наявність виключних випадків, які б свідчили про те, що застава у визначеному розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, стороною обвинувачення, згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, не доведена та слідчим суддею, в ході розгляду клопотання, не встановлена.

У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.07.2025 року включно.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 27.05.2025 року.

Строк дії ухвали - до 25.07.2025 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 121 120,00 гривень.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000314 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25.07.2025 року (включно).

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

Роз`яснити та попередити підозрюваного, що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 29.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1