Справа № 446/1056/15-к
Провадження № 1-кп/451/8/25
УХВАЛА

іменем України

21 травня 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

найменування кримінального провадження: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2015 за №0000208

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, не адвокат, не нотаріус, не депутат, не військовозобовязаного, зареєстрованого АДРЕСА_1 ( у даний час вулиця Небесної Сотні), проживаючого АДРЕСА_2 , має на утриманні трьох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимого, останній раз 26.06.2013 року вироком Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на два роки,

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальні правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч.2 ст. 121 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_3

установив:

згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 10 березня 2015 року близько 18 години, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 ( у даний час вулиця Небесної Сотні), маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс удари руками та ногами своїй бабці ОСОБА_9 по голові та тілі, чим спричинив останній тілесні ушкодження. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_3 потерпілу ОСОБА_9 10.03.2015 було доставлено в Кам`янка-Бузьку ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_5 остання від отриманих травм померла.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіянн,що спричинило смерть потерпілого.

21 травня 2025 року через канцелярію Радехівського районного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження ( а. с. 260 том ІІІ) .

У судовому засіданні обвинувачений та захисник ОСОБА_8 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, подав до суду вимогу, копію ухвали та листа Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 7.04.2025 та від 12.05.2025.

Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд доходить наступного висновку.

За правилами ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, тому суд переходить до розгляду поданої обвинуваченим та його захисником клопотання.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України - суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

У пункті 4 ч.1 ст. 49 КК України визначено наступне: особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Частиною другою ст. 4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України - закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, за редакцією ст. 121 ч. 2 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 10 березня 2015 року, умисне спричинення тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіянн, що спричинило смерть потерпілого визнавалось тяжким злочином, за яке передбачалось покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Відтак, для вказаної статті передбачені строки давності у десять років з дня вчинення кримінального правопорушення.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У даному випадку, початком перебігу строків давності є 10 березня 2015 року.

Обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України, зокрема даних про вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, судом не встановлено.

Враховуючи, що з 10 березня 2015 року вже минуло більше десяти років, тому обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений не заперечував щодо звільнення його від кримінальної відповідальності зазакінченням строку давності.

Крім цього, вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.06.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень ( а. с. 254-256 том ІІІ).

Вказаний штраф ОСОБА_3 добровільно сплатив, що підтверджується інформацією, наданою 07.04.2025 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області ( а.с. 257 том ІІІ).

Також, вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.06.2013 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на два роки.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.05.2025 по цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_3 звільнено від покарання, призначеного вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.06.2013. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням Законом караності діяння ( а. с. 258-259 том ІІІ).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_3 та його захиснка, звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження стосовно нього.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 284, 288, 376, 369-372 КПК України, ч. 1 ст.49 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000208 від 20.03.2015 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ картонну коробку у якій знаходиться фрагмент килимового покриття зі слідами крові, після набрання ухвалою законної сили, знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1