Справа № 357/6594/25
У Х В А Л А

про арешт майна

07 травня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001095, яке внесене до ЄРДР 03 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

У С Т А Н О В И В:

у поданому клопотанні, прокурор ОСОБА_3 поставив на розгляд слідчого судді питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході огляду, проведеного 03 травня 2025 року, із забороною володіння, користування та розпорядження ним, а саме: готівкові кошти в загальній сумі 300 (триста) доларів США, трьома купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США, із серійними номерами: LL26742082A L12, LL26742083A L12, LB43908122H B2, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Необхідність арешту мотивована тим, що 03 травня 2025 року о 00:17 год. зі служби «102» до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло телефонне повідомлення поліцейського батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП ОСОБА_5 про те, що 03 травня 2025 року о 00:17 год., за адресою: Київська область, Білоцерківський район, автодорога М-05 «Київ-Одеса», 64 км, в ході спілкування з водієм ОСОБА_4 , останній надав службовій особі працівникам поліції неправомірну вимогу в розмірі 300 (триста) доларів США, за непроходження огляду на ста алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

03 травня 2025 року проведений огляд місця події відкритої земельної ділянки за адресою: Київська область, Білоцерківський район, автодорога М-05 «Київ-Одеса», 64 км, де був розташований службовий автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», на коврику біля переднього пасажирського сидіння якого виявлені та вилучені готівкові кошти в загальній сумі 300 (триста) доларів США, трьома купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США, із серійними номерами: LL26742082A L12, LL26742083A L12, LB43908122H B2, які належать ОСОБА_4 .

Вказані грошові купюри визнані речовими доказами 03 травня 2025 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, зважаючи на те, що прокурор ОСОБА_3 та третя особа щодо майна якої вирішується питання ОСОБА_4 звернулися із заявами про розгляд клопотання без їх участі, слідчий суддя провів судове засідання без них.

Слідчий суддя вирішуючи клопотання установив, що 03 травня 2025 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 0001095, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно з витягом, 03 травня 2025 року о 00:17 год. зі служби «102» до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло телефонне повідомлення поліцейського батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП ОСОБА_5 про те, що 03 травня 2025 року о 00:17 год., за адресою: Київська область, Білоцерківський район, автодорога М-05 «Київ-Одеса», 64 км, в ході спілкування з водієм ОСОБА_4 , останній надав службовій особі працівникам поліції неправомірну вимогу в розмірі 300 (триста) доларів США, за непроходження огляду на ста алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

До внесення відомостей в ЄРДР 02 травня 2025 року проведений огляд місця події.

Згідно з протоколом огляду місця події від 02 травня 2025 року, проведений огляд місця події відкритої земельної ділянки за адресою: Київська область, Білоцерківський район, автодорога М-05 «Київ-Одеса», 64 км, де був розташований службовий автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», на коврику біля переднього пасажирського сидіння якого виявлені та вилучені готівкові кошти в загальній сумі 300 (триста) доларів США, трьома купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США, із серійними номерами: LL26742082A L12, LL26742083A L12, LB43908122H B2, які належать ОСОБА_4 .

Відповідно до постанови від 03 травня 2025 року, готівкові кошти в загальній сумі 300 (триста) доларів США, трьома купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США, із серійними номерами: LL26742082A L12, LL26742083A L12, LB43908122H B2, - визнані речовими доказами.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя зазначає, що як на підставу для накладення арешту, прокурор посилався на п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Отже, в першу чергу, слідча суддя має перевірити наявність, у речей та предметів на які він просить накласти арешт, ознак речових доказів, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає доведеним, що вилучені грошові кошти є речовими доказами, адже є предметом вчиненого кримінального правопорушення, тому можуть бути використані, як доказ обставин, визначених ст. 91 КПК України.

Підстав визнавати необґрунтованими постанови про визнання грошових коштів речовими доказами, приєднання до матеріалів провадження від 03 травня 2025 року, у слідчого судді немає.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на важливість цих доказів, обмеження права власності буде розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження, а також не матиме невідворотних наслідків для власника, а ті які будуть є пропорційними та співмірними із завданням кримінального провадження, оскільки потенційне знищення предмету кримінального правопорушення може мати наслідком уникнення особою кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що досягнення мети - збереження речових доказів, можливе виключно за рахунок накладення арешту із забороною використання та розпоряджання грошовими купюрами, оскільки вони можуть легко бути знищеними, якщо будуть повернуті власнику, що перешкоджатиме виконанню завдання кримінального провадження визначеного у ст. 2 КПК України.

Своєю чергою, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 369 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, вилучені грошові кошти підлягають спеціальній конфіскації.

Отже, за викладених обставин, слідча суддя вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст. 170, 173, 309-310 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду, проведеного 03 травня 2025 року, із забороною володіння, користування та розпорядження ним, а саме: готівкові кошти в загальній сумі 300 (триста) доларів США, трьома купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США, із серійними номерами: LL26742082A L12, LL26742083A L12, LB43908122H B2, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1