Справа 288/572/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року . селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

психолога ОСОБА_8 ,

представника Служби у справах дітей Попільнянської селищної ради ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 22 лютого 2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Кам`янка, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження № 0000005 від 22 лютого 2025 року відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 122 КК України.

Ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу прокурора Коростишівської окружної прокуратури задоволено частково, ухвалу слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобово) з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 23.04.2025 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.04.2024 року (в межах строку досудового розслідування), без визначення розміру застави. Строк дії ухвали до 23.04.2025 року включно.

Згідно до ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2025 року ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 19 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

04 червня 2025 року через канцелярію суду прокурор надала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання та просить його задовольнити.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечувала щодо задоволення даного клопотання прокурора та просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник та потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Представник Служби у справах дітей Попільнянської селищної ради та психолог щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому покладаються на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, згідно розписки про одержання повістки від 12.05.2025 року.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно наданого клопотання прокурора у провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 22.02.2025 року.

22.02.2025 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, затримано у порядку ст. 208 КПК України неповнолітнього ОСОБА_4 .

У ході здійснення досудового розслідування, за наявності достатніх доказів відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, неповнолітньому ОСОБА_4 , 23.02.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 24.02.2025 року у справі № 288/298/25, провадження № 1-кс/288/58/25, у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Покладено на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: заборонено залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання. Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення. Датою закінчення дії ухвали є 23.04.2025 року.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13.03.2025 року апеляційну скаргу прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_12 задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 24.02.2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобово) з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 23.04.2025 року, скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.04.2025 року (в межах строку досудового розслідування), без визначення розміру застави. Строк дії ухвали до 23.04.2025 року включно.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 21.04.2025 клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Продовжено ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 19.06.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Звертаючись із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурором, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів про вчинення неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, репутацію обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання та навчання характеризується негативно, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що обвинувачений в будь-який момент може залишити фактичне місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та переховуватися від суду, оскільки суворість покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення, наслідки та ризики втечі для обвинуваченого в цьому випадку можуть бути визнанні як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання.

Вчиненні неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальні правопорушення мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб (батька та матері), а й для суспільства в цілому, а також суспільний інтерес, оскільки зазначені злочини направлені проти життя та здоров`я осіб, тобто є одними із найбільш тяжких злочинів проти особи, суспільна небезпека яких полягає в тому, що при їх вчиненні відбувається посягання на життя, здоров`я людини, яке є найвищою соціальною цінністю і найважливішим особистим благом.

Так, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він обвинувачується.

Ризик того, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду підтверджується тим, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

З огляду на викладене, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

Також, існує ризик того, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, буде як особисто, так і через інших осіб незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у цьому ж кримінальному провадженні, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню. Наявність цього ризику підтверджується тим, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в одному населеному пункті: АДРЕСА_1 , разом із потерпілою ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 , який періодично проживає за вказаною адресою, які являються його рідними батьками, а тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , у разі не продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повернеться до місця свого проживання в село Кам`янка та з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на своїх рідних батьків - потерпілих, щоб останні змінили свої показання в суді на його користь.

Водночас, наявність вказаного ризику підтверджується тим, що на даний час триває судовий розгляд, допит обвинуваченого, потерпілих та свідків кримінального провадження не проведено. При цьому необхідно врахувати те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому існує висока ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілих.

Крім того, існує ризик того, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень відносно потерпілих батьків - ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений вже раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 .

Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та його схильність до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , зухвалість та резонансність злочинів, з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків, не існує передумов у застосуванні обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Ризики неналежної процесуальної поведінки з боку обвинуваченого, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшились на даний час. Відсутні достатні стримуючі фактори, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, вказаним у клопотанні.

Даний вид запобіжного заходу необхідно продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Під час вирішення питання про доцільність продовження запобіжних заходів та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховуються положення законодавства, Конвенції про захист прав людини, а також практика Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.

Відповідно до вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст. 183 КПК України).

Крім того, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу, суд обов`язково враховує приписи ст.178 КПК України, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені цією нормою КПК України.

До спливу застосованого строку запобіжного заходу суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Крім того, при прийнятті рішення щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує і стадію розгляду кримінального провадження. На даний час у справі не досліджені всі докази, не допитано обвинуваченого, потерпілих та свідків.

Таким чином, є всі підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та проведення судового розгляду у розумні строки, тому з метою виконання завдання визначеного ст. 2 КПК України, враховуючи, що жодних нових підстав, які б свідчили про відсутність ризиків та необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому, не встановлено.

Згідно до клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вбачається, що існують ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він обвинувачується, так як він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, також необхідно враховувати репутацію обвинуваченого, який за місцем проживання та навчання характеризується негативно, не має міцних соціальних зав`язків.

Суд критично відноситься до тверджень захисника обвинуваченого, що на даний час перестали існувати ризики, зазначені в клопотанні прокурора, виходячи з вищевикладеного.

Крім того слід зазначити, що за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого судом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмеженим з огляду на суспільний інтерес.

Таким чином, оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому спливає 19 червня 2025 року, судовий розгляд кримінального провадження продовжується, ризики які стали підставою для обрання запобіжного заходу зберігаються і на даний час, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, суд не вбачає підстав для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який.

За даних обставин, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177 та статтею 178 КПК України, відповідно до пункту другого частини четвертої статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приходить до висновку, що застосування застави є недоцільним та не визначає її розмір у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі вищевикладеного, вислухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 186, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю села Кам`янка, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, учню 11 класу заочної форми навчання Попільнянського ліцею № 2 Попільнянської селищної ради Житомирської області, не одруженому, не працюючому, який інвалідом не являється, раніше не судимому, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 14 серпня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1