Провадження № 1-кп/734/229/25 Справа № 734/1462/25
В И Р О К

іменем України

31 липня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000168 від 05.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, ч. 4 ст. 409 КК України,-

встановив:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05:30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

23.04.2024 ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий періоду та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 2, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту для громадян, призваних на строкову військову службу.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 з 23.04.2024 почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації та набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.04.2024 № 116, військовослужбовця, призваного за мобілізацією, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його, окрім іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Також, солдат ОСОБА_4 , відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом самокалічення, в умовах воєнного стану, близько 14:30 год. 09.05.2024, знаходячись в окопі біля місця проживання військовослужбовців 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , який на той час дислокувався у лісосмузі АДРЕСА_2 , демонстративно здійснив порізи на передпліччі лівої руки саперною лопатою, заподіявши собі тілесні ушкодження у вигляді поперечних різаних ран глибиною до 0,5 мм внутрішньої поверхні передпліччя лівої руки без пошкодження поверхневих вен передпліччя в кількості 3 штук, після чого був доставлений до військової частини НОМЕР_2 .

У подальшому, солдат ОСОБА_4 , не ставши на шлях виправлення, вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, а саме: близько 08 год. 13.05.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася у АДРЕСА_2 , мала чіткі межі (периметр, огорожу, КПП) та до 16.02.2025 перебував за адресою свого місця проживання, де обов`язки військової служби не виконував, проводив час на свій власний розсуд, до органів державної влади, військового управління або медичних закладів не звертався.

У подальшому, 17.02.2025 о 17:03 год. солдата ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України уповноваженою особою П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень не визнав та показав, що у березні 2024 року був викрадений працівниками Верховинського ТЦК. Його утримували 11 діб, не давали можливості ні з ким зв?язатися, а потім повезли на військово-лікарську комісію, яку фактично не проводили та сказали, що здоровий. Потім відвезли у військову частину НОМЕР_1 , де він повідомив про незаконність мобілізації, просив направити для проходження ВЛК за місцем проживання, однак в цьому відмовили. У військовій частині йому видали військовий одяг, забезпечили харчуванням, проживав у казармі. На навчання його ( ОСОБА_4 ) ніхто не брав. На навчанні хлопці, що були з ним, викопали яму. Йому наказали лізти в цю яму, потім дали лопатку і сказали копати собі яму, сміялися, чим спровокували на самокаліцтво. Саперною лопаткою зробив порізи на руці. Свідків знущання назвати не може. Зрозумів, що у частині не потрібний. Повідомивши чергового, поїхав додому. З 13.05.2024 по 16.02.2025 перебував вдома з батьками та в горах. Дії ІНФОРМАЦІЯ_3 не оскаржував, не хотів ні з ким судитися.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник групи інструкторів НОМЕР_3 окремої механізованої бригади ОСОБА_5 повідомив, що у травні 2024 року перебував на посаді начальника курсу. В цей період з ТЦК прибув ОСОБА_4 для проходження базової військової підготовки. З перших днів він відмовлявся від виконання будь-яких військових обов`язків, на документах ніде не ставив особистий підпис, лише малював смайлик. До ОСОБА_4 було доведено вимоги статутних документів. У травні 2024 року ОСОБА_4 дали саперну лопатку та наказали копати окопні лінії, які є фортифікаційними спорудами. Спочатку він копав один, оскільки відмовлявся йти на заняття. Надалі, не захотівши це робити, ОСОБА_4 порізав собі руку. Через три дні він самовільно залишив військову частину. Твердження ОСОБА_4 про насильне поміщення його до ями не відповідає дійсності. ОСОБА_4 не звертався з питанням вибуття за межі частини.

Під час допиту в судовому засіданні в якості свідка начальник групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_6 показав, що весною 2024 року йому став відомий факт, що військовослужбовець ОСОБА_4 під час виконання наказу з облаштування лінії окопної оборони умисно демонстративно наніс собі травму саперною лопаткою. Причини і умови цього не знає. Ями не було, оскільки такі методи виховання не застосовуються. Через декілька днів ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину. ОСОБА_4 був забезпечений всіма видами довольства. Військовослужбовцям доводяться статті кримінального кодексу, що стосуються проходження військової служби. ОСОБА_4 у травні 2024 року не звертався з рапортами про необхідність вибуття з військової частини.

Свідок ОСОБА_7 (офіцер відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ) в судовому засіданні показала, що в кінці квітня 2024 року ОСОБА_4 прибув з ТЦК для проходження базової військової підготовки, його зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , як курсанта школи загальновійськової підготовки. 09.05.2024 від командира підрозділу ОСОБА_5 стало відомо, що ОСОБА_4 в стані алкогольного сп?яніння демонстративно вчинив порізи рук. Цього військовослужбовця було доставлено до військової служби правопорядку, а потім до військового шпиталю. 13 травня ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину. Станом на травень 2024 року він був забезпечений всім необхідним. У військовій частині не було ями, куди б могли поміщати військовослужбовців.

У судовому засіданні досліджено також такі докази:

витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2024 № 116, відповідно до якого військовослужбовця, призваного за мобілізацією, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення;

доповідь про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, курсантом 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , згідно з якою приблизно о 08:00 год. 13.05.2024 під час ранкового шикування особового складу виявлено відсутність військовослужбовця ОСОБА_4 ;

акт службового розслідування від 23.05.2024 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2024 про результати службового розслідування, з яких убачається, що військовослужбовець ОСОБА_4 без дозволу командування та поважних причин самовільно залишив військову частину, яка дислокується в АДРЕСА_2 ;

доповідь про спробу самогубства військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, курсантом 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 09.05.2024 приблизно о 14:30 год. на території розташування 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 виявлено солдата ОСОБА_4 в ямі з ознаками алкогольного сп?яніння, де він демонстративно здійснив порізи саперною лопаткою на передпліччі лівої руки;

рапорт санінструктора 2 навчального курсу Артема Кожешкурта, згідно з яким він 09.05.2024 о 14:05 год. був свідком того, як курсант ОСОБА_4 в стані алкогольного сп?яніння намагався вчинити самогубство;

акт випадку самокаліцтва від 09.05.2024 комісійно установлено, що солдат змінного складу ОСОБА_4 09.05.2024 приблизно о 14:30 год. без попередніх скарг на стан здоров?я та будь-яких зовнішніх ознак поганого самопочуття в районі розташування 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 саперною лопатою свідомо, навмисно, з метою привернення до себе уваги шантажно-демонстративною поведінкою, наніс собі тілесні ушкодження у виді поперечних різаних ран глибиною до 0.5 мм внутрішньої поверхні передпліччя лівої руки без пошкодження поверхневих вен передпліччя в кількості 3 шт, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, стверджуючи про незаконність призову на військову службу;

акт від 09.05.2024 № 130 о 16:05 год. 09.05.2024 військовослужбовець ОСОБА_4 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціального технічного засобу та у медичному закладі;

акт службового розслідування від 16.05.2024, акт про нещасний випадок від 16.05.2024, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2024 про результати службового розслідування факт ухилення від військової служби шляхом самоскалічення або іншим способом, вчиненим в умовах воєнного стану, курсантом 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки ОСОБА_4 підтверджено;

висновок судово-психіатричного експерта від 26.06.2025 № 269, згідно з яким у ОСОБА_4 приблизно з підліткового віку та на теперішній час простежуються ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості (F60.3 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду); у ОСОБА_4 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, мали місце ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості (F60.3 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але за своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у ОСОБА_4 на теперішній час не виявлено таких психічних розладів, які б перешкоджали його здатності правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення; ОСОБА_4 за його психічним станом на теперішній час примусові заходи медичного характеру не показані.

Оцінивши зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши доводи сторін, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за: ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану; ч. 4 ст. 409 КК України, як ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом самокалічення, вчинене в умовах воєнного стану.

З приводу доводів обвинуваченого суд зазначає таке.

У разі наявності, на думку, обвинуваченого, сумніву щодо правильності висновку ВЛК не за місцем проживання про придатність до військової служби, він мав право, відповідно до п.п.2.3.3 п.2.3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку, проте він цим правом не скористався.

Крім того, судовий контроль за рішеннями ВЛК здійснюється в межах компетенції адміністративних судів, а не судів загальної юрисдикції. Саме адміністративні суди, не підміняючи собою ВЛК та самостійно не визначаючи ступінь втрати працездатності, придатності до військової служби, а також причинного зв`язку хвороби з проходженням військової служби, мають право: оцінювати повноту й об`єктивність проведеного медичного огляду та встановлення причинного зв`язку захворювання; перевірити дотримання процедури проведення медичного огляду та прийняття рішення ВЛК; аналізувати наявність усіх необхідних документів, на підставі яких приймалося рішення; у випадку встановлення недоліків у процедурі проведення медичного огляду або прийняття рішення ВЛК, визнавати незаконною та скасовувати постанови ВЛК із зобов`язанням провести повторний медичний огляд.

Не оскаржував у встановленому порядку обвинувачений і дії територіального центру комплектування та соціальної підтримки під час його призову на військову службу.

Доводи обвинуваченого про застосування щодо нього насильства у військовій частині НОМЕР_1 спростовуються показаннями свідків та письмовими доказами.

Обставин, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, негативно характеризується за місцем служби, його вік, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжуть покарання та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 409 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції цих статей.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив два кримінальні правопорушення, у зв?язку з чим покарання йому необхідно призначати відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Зазначене покарання відповідатиме характеру вчинених діянь, їх небезпечності, даним про особу обвинуваченого і буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати і речові докази відсутні.

До набрання вироком законної сили слід залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 409 КК України, та призначити йому покарання

за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць;

за ч. 4 ст. 409 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання - з 17.02.2025.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку день за день.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8