Справа № 588/1973/24
Провадження № 1-кп/950/90/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині кримінальне провадження № 0000208 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебуває вищевказане кримінальне провадження. Прокурор звернувся до суду з клопотанням у якому просив продовжити застосований до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою від 19.06.2025 ОСОБА_3 продовжено застосований до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 15.08.2025 включно. Прокурор зазначає, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України. Обґрунтованість обвинувачення підтверджується отриманими в ході досудового розслідування доказами. Прокурор указує на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обґрунтовуючи наведені ризики прокурор посилається на тяжкість пред`явленого обвинувачення, характеристику особи обвинуваченої, відсутність у неї постійного місця роботи або навчання, законних джерел доходів. Зазначене, на думку прокурора, свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, які б завадили обвинуваченій в тому числі ухилятися від суду.

У судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначив, що пред`явлена підозра в частині крадіжки не обґрунтована, оскільки при допиті потерпілого було встановлено, що вони з обвинуваченою фактично проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет, разом придбавали продукти харчування. Потерпілий надавав ОСОБА_3 можливість користуватися його карткою з метою придбання продуктів.

Обвинувачена зазначила, що свідків вона не знає і не має наміру на них впливати. З потерпілим у них нормальні відносини, він навіть надіслав їй посилку в СІЗО.

Заслухавши учасників судового провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 19.06.2025 продовжено запобіжний захід, застосований до обвинуваченої - тримання під вартою, до 15.08.2025 включно, визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшились, а саме продовжують існувати ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши подане клопотання, суд частково погоджується з прокурором та вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість обвинуваченої переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Оцінюючи наявність ризику переховування від суду, суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні у сукупності тяжкого злочину та проступку, що може спонукати останню до ухилення від суду в тому числі з огляду на наявний попередній вирок, яким обвинувачену було засуджено до позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Також суд повторює, що з початком розгляду даного кримінального провадження обвинувачена ухилялась від явки до суду, що призвело до оголошення її в розшук та подальшого застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, факт попереднього засудження ОСОБА_3 вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 10.08.2024, з урахуванням ухвали цього ж суду від 08.11.2024, яким остання була засуджена за ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати виборні посади в органах влади та місцевого самоврядування на строк 10 років з конфіскацією майна та звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік надає можливість обґрунтовано припустити про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення з огляду на відсутність у неї офіційного працевлаштування, законного джерела доходу, постійного місця проживання та роботи тощо.

Щодо ризику впливу на свідків, суд вважає, що наявність такого прокурором не обґрунтовано та не доведено. Зокрема з початком розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_3 не перебувала під жодним запобіжним заходом. Також прокурором не доведено ризику перешкоджання обвинуваченою кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність обґрунтованості обвинувачення, яка спростовується показами потерпілого про наявність ознак сімейних відносин з обвинуваченою, суд зазначає, що за відсутності даних про укладення шлюбу, встановлення факту сімейних відносин між обвинуваченим та потерпілою не є завданням кримінального провадження.

По-друге, навіть наявність будь-яких близьких або інших відносин між ними не виключає можливості вчинення протиправних дій по відношенню до майна один одного (в даному випадку крадіжки).

Також, доведеність або недоведеність пред`явленого обвинувачення вирішується судом при ухваленні вироку, що на даній стадії кримінального провадження неможливо. Тому при вирішенні клопотання суд не враховує доведеність/недоведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень в контексті вирішення питання про наявність ризиків та можливості застосування відповідного запобіжного заходу.

Прокурор просив застосувати до обвинуваченої виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Таким чином суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.10.2025 включно із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 09.10.2025 включно.

Визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: одержувач ТУ ДСА України в Сумській області, код 26270240, назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок UA0008869, призначення платежу: застава за кого (П.І.Б.), № ухвали суду, платник застави (П.І.Б.).

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави на обвинувачену покласти такі обов`язки: 1) прибувати до суду за кожним викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, перебування; 4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій, що згідно зі ст. 182 КПК України у разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_6