Дата документу 16.07.2025Справа № 545/1329/24
Провадження № 1-в/554/144/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н

16 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві подання фахівця Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, відносно ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2024 року ОСОБА_6 суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначив покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнив від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Відповідно до ч. ст. 76 КК України на засудженого було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Шевченківський районний відділ філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання, згідно вироку 02.04.2024 року. Подання вмотивовано тим, що у період іспитового строку засуджений шість разів не з`явився на реєстрацію. Згідно повідомлення з військової частини ОСОБА_6 26 грудня 2024 року самовільно залишив військову частину.

В судовому засіданні представник Шевченківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області подання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ч.3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

В розумінні ч. 3 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації застосовує за наявності двох підстав в сукупності, а саме: 1) невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом; 2) систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

До матеріалів подання фахівцем органу пробації долучено повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2025 року, що станом на 02.05.2025 року солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється таким, що 26.12.2024 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Відомостей, що станом на час розгляду справи ОСОБА_6 перебуває у розшуку або що останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене за самовільне залишення військової частини, суду не надано.

В матеріалах особової справи також відсутні матеріали, які б допомогли з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього судом обов`язки, а також ті, що свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому не підтверджені належними доказами, а також висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).

Крім того, слід зазначити, що на час розгляду подання термін іспитового строку закінчився.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 376, 537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання фахівця Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 16.07.2025 року о 13.05 год.

Суддя ОСОБА_1