Провадження №: 1-кс/752/5863/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001812 від 16.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001812 від 16.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001812, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Вимоги ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовій обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Згідно з указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжено та який діє по теперішній час.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 6 грудня 1991 року та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

18 березня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу під час мобілізації до лав Збройних сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №6 від 14.04.2022 солдата ОСОБА_6 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та до списків особового військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, на посаду -старшого водія-гранотометника автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти.

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, солдат - старший водій-гранатометник автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_6 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників), без поважних причин, в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим час, але не пізніше, 26.08.2023, не повернувся з щорічної відпустки до розташування військової частини в АДРЕСА_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та до даного часу для проходження військової служби не повернувся.

Крім того, згідно інформації з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», ОСОБА_6 , 10.08.2023 о 16 год. 58 хв., за допомогою вантажного автомобіля «SETRA», д.н.з. « НОМЕР_2 » п/п Ужгород ділянка словацька, перетнув державний кордон України та по теперішній час не повернувся.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у самовільному залишенні військової частини (дезертирство) з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу з відпустки тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

04.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, з метою здійснення якого повідомлення про підозру та повістки про виклик на 07, 09, 10 та 11 червня 2025 року на 10:00 год. до Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону за адресою: 01104, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8а, опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, 04.06.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик на 07, 09, 10 та 11 червня 2025 року о 14:00 год. до ТВП № 3 Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, за адресою: 03039, м. Київ, вул. Німецька, 2 були направлені поштовим відправленням за місцем реєстрації підозрюваного, місцем розташування військової частини НОМЕР_1 та до територіальної громади АДРЕСА_2 .

Крім того, 04.06.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик 07, 09, 10 та 11 червня 2025 року на 10:00 год. до Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону за адресою: 01104, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8а, скеровано для опубліковання в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

07, 09, 10 та 11 червня 2025 року ОСОБА_6 за викликом до ОСОБА_6 ТВП № 3 Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за адресою: 03039, м. Київ, вул. Німенька, 2 для допиту у якості підозрюваного та проведення процесуальних дій з підозрюваним не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Так, відповідно до інформації з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», ОСОБА_6 , 10.08.2023 о 16 год. 58 хв., за допомогою вантажного автомобіля «SETRA», д.н.з. « НОМЕР_2 » п/п Ужгород ділянка словацька, перетнув державний кордон України та по теперішній час не повернувся.

Вказане свідчить про порушення процесуальної поведінки ОСОБА_6 та ухилення від слідства та суду, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

На даний час, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , невідоме. З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , проводились всі можливі заходи, однак встановити його місцезнаходження не вдалося.

02.07.2025 постановою старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві підозрюваного ОСОБА_6 , оголошено в розшук.

Також, 02.07.2025 постановою постановою старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві підозрюваного ОСОБА_6 , оголошено в міжнародний розшук.

Вказане свідчить про порушення процесуальної поведінки ОСОБА_6 та ухилення від слідства та суду, з метою уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та з метою запобігання можливим ризикам перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню, у сторони обвинувачення є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання про застосування щодо підзахисного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що проводити розгляд вказаного клопотання без участі його підзахисного неможливо. Також додав, що клопотання слідчого необґрунтоване, а заявлені стороною обвинувачення ризики, не доведені.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до такого висновку.

У провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001812, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

04.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

02.07.2025 ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена в ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_6 перебуває за межами України та оголошений у міжнародний розшук, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

При цьому слідчий суддя нагадує, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні №0001812 від 16.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у разі затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід про що постановляє ухвалу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена з моменту її оголошення протягом 5 днів безпосередньо до Київського апеляційного суду, а підозрюваним - з моменту отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 11.07.2025 о 10 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1