Провадження № 11-сс/4808/324/25
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_3 , ознайомившись з апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 липня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність органів досудового розслідування.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що Постановою від 29 липня 2025 року слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000988 від 07 червня 2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Подальше розслідування після закриття кримінального провадження, є неможливим поки постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована.

Доказу скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 29 липня 2025 року суду не надано.

ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказане рішення слідчого судді, просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді.

Вважає ухвалу слідчого судді такою, що не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Зазначає, що він не отримував жодних повідомлень про здійснення будь-яких необхідних слідчих дій. Наголошує, що слідча суддя всупереч закону не виконувала жодних процесуальних дій в порядку передбаченому КПК України. Без його участі було проведено огляд місця події, відмовлено в участі криміналіста на місці та не оглянуто відео з камер спостереження, що свідчить про приховування доказів злочину. Звертає увагу, що подавав заяву про відкладення розгляду справи, але цього не було зроблено. Також вказує, що порушеного його право на володіння майно.

Вважаю, що вказана ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та необхідно відмовити ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 і 2 статті 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до вказаної вище статті, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

9-1) застосування тимчасових обмежень діяльності юридичної особи та/або тимчасових обмежень в отриманні прав та/або переваг або відмову у застосуванні таких обмежень;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу;

14) відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження;

15) відмову у задоволенні скарги на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу;

16) скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру;

17) повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора;

18) відмову у відкритті провадження.

Зазначений перелік є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, заперечення проти інших ухвал слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, нормами КПК України не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали на бездіяльність органів досудового розслідування.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про право на оскарження рішень слідчих суддів, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

За наведених вище обставин, оскаржуване рішення слідчого судді не може бути предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на рішення слідчого судді, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою необхідно відмовити, повернути апеляційну скаргу з додатками до неї.

Таке судове рішення не позбавляє особу права на захист інтересів, шляхом оскарження постанови про закриття кримінального провадження в передбачений законом спосіб.

Керуючись ст. ст. 392, 399, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 липня 2025 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_4 разом з апеляційною скаргою та додатками до неї.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Суддя ОСОБА_3