Справа № 646/3956/25
№ провадження 1-кп/646/1239/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 10.02.2025 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 28.01.2025 року в період з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, у період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, підійшов до домоволодіння АДРЕСА_2 . Далі ОСОБА_5 , переконавшись, що його дії є непоміченими, переліз через паркан огорожі, підійшов до незамкнених вхідних дверей вказаного будинку та проникнув всередину житла. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, пройшов в приміщення кухонної кімнати, звідки таємно здійснив викрадення електроплити ТМ «RAF Infrared Coocer», моделі «R.8003», потужністю 3500 Вт., з мікрокристалічною пластиною та LED дисплеєм, вартістю 1329 грн. 06 коп., після чого пройшов в приміщення спальної кімнати, звідки таємно здійснив викрадення мобільного телефону ТМ «VIVO» «4/64 GB, V2027», вартістю 2483 грн. 33 коп. ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3812 грн. 39 коп.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане із проникненням у житло.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, пояснивши, що 28.01.2025 року, у вечірній час, в період з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. він проходив по вул. Сєвєродонецькій у м. Харкові. Проходячи повз домоволодіння № 16, яке було огороджене парканом огорожі, він вирішив здійснити з нього крадіжку. Переконавшись, що його ніхто не бачить, він переліз через паркан та відкрив вхідні двері житлового будинку, які були незамкнені, пройшовши всередину. В приміщенні кухні він побачив електроплиту ТМ «RAF Infrared Coocer», а в приміщенні спальної кімнати побачив мобільний телефон ТМ «VIVO». Вирішивши вкрасти вказані плиту та телефон, він сховав їх під кофту та у штани, відповідно, після чого покинув територію домоволодіння. Вартість викраденого майна у розмірі 3812 грн. 39 коп. не оспорює. Розумів, що вчиняє крадіжку під час дії в Україні воєнного стану.

Пояснення ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї провини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його провина підтверджується наступними зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Даними протоколу огляду місцевості від 28.01.2025 року та фототаблицею до нього, під час проведення якого була оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_2 . Слідів взлому вхідних воріт та дверей не виявлено. Встановлена відсутність мобільного телефону ТМ «VIVO» та електроплити ТМ «RAF».

Під час судового розгляду обвинувачений вказав, що у вечірній час 28.01.2025 року викрав у вказаному домоволодіння телефон та електроплиту.

Даними заяви ОСОБА_6 , згідно якої він звернулась до правоохоронного органу щодо викрадення з території належного йому домоволодіння АДРЕСА_2 електроплити та мобільного телефону.

Даними товарознавчої експертизи № 2935 від 04.03.2025 року, згідно висновку якої вартість електроплити ТМ «RAF Infrared Coocer», станом на 28.01.2025 року становить 1329 грн. 06 коп.

Під час судового розгляду обвинувачений висновки вказаної експертизи не оспорював.

Даними товарознавчої експертизи № 2936 від 04.03.2025 року, згідно висновку якої вартість мобільного телефону ТМ «VIVO» «4/64 GB, V2027», станом на 28.01.2025 року становить 2483 грн. 33 коп.

Під час судового розгляду обвинувачений висновки вказаної експертизи не оспорював.

Даними паспорта серії НОМЕР_2 , згідно яких ОСОБА_6 зареєстрований у домоволодінні АДРЕСА_2 .

Даними протоколу огляду предмета від 26.03.2025 року та відеозаписом до нього, під час проведення якого був оглянутий відеозапис з камери відеоспостереження на території домоволодіння АДРЕСА_2 . В період часу з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. 28.01.2025 року було зафіксовано проникнення особи через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_2 .

Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив, що це він зафіксований на камері відеоспостереження, як особа, яка перелізає через паркан на територію домоволодіння, звідки він викрав мобільний телефон та електроплиту.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2025 року, під час проведення якого ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, з якою вона познайомилась 28.01.2025 року та підозрює її у скоєнні крадіжки.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2025 року, під час проведення якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка пропонувала йому купити мобільний телефон та електроплиту.

Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що наприкінці січня 2025 року він пропонував ОСОБА_8 придбати у нього електроплиту та мобільний телефон, які він викрав 28.01.2025 року з домоволодіння АДРЕСА_2 .

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2025 року, під час проведення якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 28.01.2025 року перелізла паркан на територію домоволодіння.

Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що ОСОБА_9 перебував поруч на вулиці, коли він 28.01.2025 року перелазив через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки вчинив крадіжку. ОСОБА_9 він повідомив, що намагався потрапити у гості до знайомої дівчини. Про намір вчинити крадіжку, він ОСОБА_9 не повідомляв.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2025 року, під час проведення якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 як особу, якій він на прикінці січня допоміг здати до ломбарду електроплиту та мобільний телефон.

Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що саме ОСОБА_10 здав за його проханням до ломбарду електроплиту та мобільний телефон, які він викрав 28.01.2025 року.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.04.2025 року та відеозаписом до нього, під час проведення якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 за загальними рисами обличчя.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.04.2025 року та відеозаписом до нього, під час проведення якого ОСОБА_5 розказав та показав про обставини викрадення ним 28.01.2025 року електроплити ТМ «RAF Infrared Coocer» та мобільного телефону ТМ «VIVO» з домоволодіння АДРЕСА_2 .

Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив, що 15.04.2025 року за його участю проводився слідчий експеримент, під час проведення якого він розказав та показав про обставини викрадення ним майна ОСОБА_6 .

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Недопустимості доказів згідно вимог ст. ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено також не було.

При цьому суд зауважує, що таємне викрадення чужого майна з об`єктивної сторони відноситься до кримінальних правопорушень з матеріальним складом. Викрадення полягає в дії (активній поведінці) і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника. Таке вилучення обов`язково повинне бути таємним, тобто непомітним.

Про наявність у ОСОБА_5 умислу саме на викрадення електроплити та мобільного телефону свідчить сукупність всіх обставин вчиненого обвинуваченим діянь, зокрема, цілеспрямованість його дій.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане із проникненням у житло.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України несудимий, має професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.062005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду щодо призначення покарання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, враховуючи умови його життя, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за ч. 4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2935 від 04.03.2025 року у сумі 2544 грн. 48 коп. та за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2936 від 04.03.2025 року у сумі 2544 грн. 48 коп., а всього 5088 грн. 96 коп.

З метою забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, суд вважає за доцільне змінити стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід на особисте зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, у зв`язку із застосуванням до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України та його звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 377 КПК України звільняє його з-під варти в залі суду негайно.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 17.04.2025 року по 06.06.2025 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

/

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувати до ОСОБА_5 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 у період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2935 від 04.03.2025 року у сумі 2544 грн. 48 коп. та за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2936 від 04.03.2025 року у сумі 2544 грн. 48 коп., а всього стягнути 5088 (п`ять тисяч вісімдесят вісім) грн. 96 коп.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених приписами ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду; не відлучатись за межи м. Харкова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 17.04.2025 року по 06.06.2025 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя