ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
381/2124/25
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 07.03.2025 року до канцелярії Фастівської окружної прокуратури надійшов рапорт начальника ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 за фактом того що 05.03.2025 до Фастівського РВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області з письмовою заявою звернувся житель с. Малополовецьке, Фастівського району, Київської області про те, інший житель с. Малополовецьке, Фастівського району, Київської області, звернувся до нього з пропозицією здійснити переправу його до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України, враховуючи викладене, в його діях вбачаются ознаки кримінального правопорушення передбачені ч. 1 ст. 332 КК України.
22.04.2025 року було проведено обшук автомобіля марки «Daimler-Chrysler» моделі «316» р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, який знаходився за адресою: Київська область, Фастівський р-н., с. Малополовецьке, вул. Паркова, 3А, в ході якого було виявлено та вилучено:
2) мобільний телефон чорного кольору марки ZTE Blade, який поміщено до спеціального пакету CRI1191517.
3) автомобіль білого кольору марки «Daimler-Chrysler» моделі «316» р.н. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, який поміщено до майданчику тимчасового утримання ТЗ за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль білого кольору марки «Daimler-Chrysler» моделі «316» р.н. НОМЕР_1 , 2004 року випуску належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Вищезазначене вилучене майно 22.04.2025 року визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.
У клопотанні прокурор зазначає, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вищевказані речі мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як докази факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав у ньому наведених та просив суд його задовольнити.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Положеннями ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказані речі можуть бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.
Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 22.04.2025 року під час проведення обшуку автомобіля марки «Daimler-Chrysler» моделі «316» р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, який знаходився за адресою: Київська область, Фастівський р-н., с. Малополовецьке, вул. Паркова, 3А, а саме на:
-мобільний телефон чорного кольору марки ZTE Blade, який поміщено до спеціального пакету CRI1191517.
Накласти арешт на автомобіль марки «Daimler-Chrysler» моделі «316» р.н. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, білого кольору, який виявлено та вилучено 22.04.2025 року за адресою: Київська область, Фастівський район, с.Малополовецьке, вул.Паркова, 3А, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 , який поміщено до майданчику тимчасового утримання ТЗ за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1