У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

учасників судового провадження:

представників малолітнього

потерпілого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ)

заявника ОСОБА_9 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2025 року.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 07 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000027 від 10 червня 2024 року за фактом вчинення домашнього насильства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 07.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000027 від 10.06.2024.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт стверджує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, слідчий не встановив всі обставини, які можуть бути підставами для прийняття постанови про закриття кримінального провадження, не відобразив їх в постанові, не виклав мотиви та обґрунтування прийнятого процесуального рішення. Зазначене, на думку апелянта, є істотним порушенням вимог ст. 110 КПК України, у зв`язку з чим, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною.

В свою чергу, слідчий суддя фактично не дослідила обставини кримінального провадження, прийняте рішення належним чином не мотивувала, не звернула уваги, що у кримінальному провадженні існують обставини, які залишилися поза увагою слідчого. Вважає, що слідча суддя прийняла передчасне рішення про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Звертає увагу, що розгляд проведено без участі адвоката, чим, на його думку порушено право виступу у суді, право вислухати інших учасників судового процесу та висловити свої думки і зауваження з цього приводу, а також взяти участь у судових дебатах.

Апелянт зазначив, що орган досудового розслідування допустив неповноту досудового розслідування, оскільки не перевірив відомості, викладені у заяві про злочин, а саме: ·

- слідчим не виконано всі необхідні слідчі (розшукові) дії, не вжито всіх заходів з метою встановлення осіб, які вчинили злочин; слідчий систематично допускав грубе порушення прав учасників кримінального провадження, зокрема, перешкоджав адвокатам, які діяли в інтересах малолітніх потерпілих, у здійсненні правомірної діяльності представників;

- впродовж проведення досудового розслідування не допитано ОСОБА_9 як особу, яка безпосередньо повідомила про вчинення злочину, ігноруючи весь цей час всі його заяви та клопотання;

- слідчим не враховано висновки судово-психологічних експертиз відносно малолітніх потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , здійснених експертом Миколаївського НДЕКЦ МВС України, не витребувано висновок судово-психологічної комплексної колегіальної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-7237, а також відеозаписи, які здійснені при проведенні експертного дослідження за участі малолітніх потерпілих. Не враховано, що під час проведення зазначених судово-психологічних експертиз малолітні потерпілі прямо вказали на осіб, які вчиняли відносно них домашнє насильство - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

- не з`ясовані причини, внаслідок яких малолітні потерпіли під час допиту за участі представника органу опіки та піклування вказали, що їх ніколи не б`ють, а за його відсутності, спілкуючись з різними судовими-експертами (яких вони бачать вперше в житті, на відміну від представника органу опіки та піклування), розповідали про факти фізичного насильства щодо них, з зазначенням детальних фактів та обставин, тобто діти чітко пам`ятають про випадки такого насильства; ·

- слідчим та прокурором в порушення ст.ст. 44, 55, 59 КПК України, ч. 1 ст. 242 ЦК України не визнавались права ОСОБА_9 як потерпілого та законного представника малолітніх потерпілих, що призвело до неможливості йому брати участь у допиті свідків та ставити їм питання, ініціювати клопотання перед слідчим та іншим чином користуватись своїми правами;

- слідчим та прокурором в порушення ст.ст. 44, 59 КПК України, ч. 1 ст. 242 ЦК України неправомірно залучено у якості законного представника малолітніх потерпілих працівника управління Служби у справах дітей, що, на думку апелянта, може бути підставою в подальшому до визнання допиту малолітніх потерпілих недопустимим доказом, а надалі і всіх наступних доказів, отриманих на підставі такого допиту (доктрина «плодів отруйного дерева»). Вважає, що це прямо призвело до надання малолітніми потерпілими невірних показань (в частині, що їх не б`ють), а також формального відношення такого законного представника щодо захисту малолітніх потерпілих (незважаючи на численні та очевидні порушення, ним не було заявлено жодного клопотання, заяви чи скарги в інтересах малолітніх дітей);

- слідчий неодноразово та прямо вказував, що відмовляє ОСОБА_9 у залученні потерпілим через непідтверджену інформацію про начебто вчинення ним домашнього насильства по відношенню до малолітніх дітей, таким чином порушуючи презумпцію невинуватості особи, слідчий вже прийшов до упередженого висновку про винуватість ОСОБА_9 ;

- слідчим не враховано наявність конфлікту інтересів, оскільки відносно слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 15.01.2025 за ч.1 ст. 366 КК України за фактом службового підроблення за заявою ОСОБА_9 , здійсненого слідчим саме у цьому кримінальному проваджені.

Встановлені слідчим суддею обставини.

02.04.2025 до слідчого судді надійшла скарга представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 07.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000027, за фактом домашнього насильства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Слідчий суддя встановив, що кримінальне провадження №0000027 розпочате 10.06.2024 на підставі заяви ОСОБА_9 за правовою кваліфікацією за ст. 126-1 КК України за фактом можливого вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим під час досудового розслідування на підставі повідомленої у заяві про вчинення кримінального правопорушення інформації відокремлено певні факти, які формально містили ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Саме такі факти ним розслідувались. При цьому слідчим застосовувалась належна процедура, вчинялись необхідні слідчі (розшукові) дії, а встановлені на підставі здобутих доказів обставини співставлялись зі складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вважав, що в оскаржуваній постанові слідчий навів ретельний аналіз отриманих доказів, послався на прийняті ним процесуальні рішення, та, зіставивши встановлені ним фактичні обставини, дійшов правильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України через відсутність систематичності діянь певної особи.

За висновком слідчого судді, досудове розслідування проведено ретельно, повно і в цілому було ефективним. Зібрані і досліджені всі виявлені докази, встановлені і допитані особи, які могли мати інформацію щодо розслідуваних подій, та проведені всі необхідні дослідження.

На переконання слідчого судді, постанова про закриття кримінального провадження достатньо вмотивована, в ній проведено аналіз і надано оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності та в співставленні з нормами законодавства з точки зору кримінального права. Висновки слідчого за результатами оцінки доказів відповідають дійсному змісту доказів в їх сукупності. Слідчим зроблені відповідні висновки про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Також слідчий суддя зазначив, що твердження скарги щодо вчинення домашнього насильства щодо батька дітей заявника ОСОБА_9 , взагалі виходить за межі скарги, поданої в інтересах малолітнього ОСОБА_6 , а тому судом відкидається як неналежне в даному випадку.

Інші доводи скарги, які стосуються не вирішення клопотань слідчим, не дослідження ним певних доказів, не допиту певних осіб, могли бути і були окремим предметом розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого і прокурора в даному кримінальному провадженні.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання незаконною і скасування оскаржуваної постанови, а тому в задоволенні скарги відмовив.

Позиції учасників судового провадження.

Представники малолітнього потерпілого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також заявник ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, в постанові слідчого, прокурора повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, в мотивувальній частині ухвали суду зазначаються встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Зазначені вимоги слідчим та слідчим суддею не дотримані.

Приймаючи рішення за скаргою, слідчий суддя погодився з висновком слідчого про те, що зібрані в ході досудового розслідування докази свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, зокрема його складової - суб`єктивної сторони, яка характеризується систематичністю.

Однак, з цими висновками колегія суддів не погоджується та вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

У постанові про закриття кримінального провадження №0000027 слідчий зазначив, що під час досудового розслідування, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, проведено ряд слідчих дій та прийняті процесуальні рішення, які за висновком слідчого, достатні для прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Зокрема, слідчий зазначив, що проведено наступні слідчі дії:

- допитано в якості потерпілих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які заперечили факт вчинення відносно них домашнього насильства зі сторони їх матері ОСОБА_12 та вітчима ОСОБА_13 , пояснивши що вони їх не ображають, ніколи не б`ють, лише інколи сварять (роблять зауваження), коли вони бешкетують. Також зазначили, що чоловіка на ім`я ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) вони не бачили уже близько 5 років, їх вихованням він не займається, пише багато заяв на їхню матір, що їм дуже не подобається. При цьому прямо зазначили, що не бажають щоб в подальшому здійснювалось досудове розслідування;

- допитано в якості свідків сусідів малолітніх потерпілих (не зазначено кого саме), які пояснили, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 можуть охарактеризувати з позитивної сторони, тихі та спокійні. За час їх спільного проживання ніяких сварок вони не чули, діти завжди доглянуті. При цьому пояснили, що коли ОСОБА_12 проживала з попереднім чоловіком ( ОСОБА_9 ), у них в родині були «дуже великі скандали». ОСОБА_9 вони точно не бачили останніх декілька років;

- допитано в якості свідка класного керівника ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , яка пояснила, що вказані діти є здібними, мають значні успіхи у навчанні. Демонструють помірний прогрес, навчаються самостійно, гарно читають, розв`язують приклади та задачі. На уроках активні, розуміють прочитане та аналізують, добре переказують. Люблять малювати. Займаються спортом, відвідують гуртки. До школи приходять охайно вдягнені, до уроків всі приладдя є. В портфелях із дому сніданок їжа свіжоприготовлена, вода, є з собою тривожний рюкзак. Вони ніколи не скаржились про те, що відносно них хто небуть вчиняє будь-якого роду насильство, та вона ніколи не чула, щоб вони про це скаржились третім особам. До школи їх завжди приводе мати, забирає мати чи бабуся. ОСОБА_9 жодного разу до школи не приходив, цікавився вихованням дітей лише через адвокатські запити;

- витребувано характеристики з місця навчання та проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які характеризуються позитивно;

- витребувано характеристики з місця проживання ОСОБА_12 , яка характеризується позитивно;

- 21.09.2024 здійснений комісійний виїзд за місцем проживання сім`ї ОСОБА_12 , яка проживає разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . За результатом ретельної перевірки, проведеної відповідно до вимог діючого законодавства, бесіди з дітьми, з урахуванням найкращих інтересів дітей, ознаки вчинення насильства відносно малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_11 не виявлені;

- підготовлено запит та отримано відповідь з Первомайського центру соціальних служб Первомайської міської ради № 540/5.01-19 від 25.06.2024, в якому зазначено, що практичним психологом в складі комісії: головного спеціаліста сектору прав, свобод і законних інтересів дітей управління Служби у справах дітей ОСОБА_15 , лікаря загальної практики - сімейного лікаря ОСОБА_16 відвідано сім`ю ОСОБА_11 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ніяких проявів агресії та будь-яких видів насильства зі сторони їх матері ОСОБА_12 та вітчима ОСОБА_13 не відбувалось, що засвідчив огляд лікаря ОСОБА_16 ;

- проведено судово-психологічну експертизи стосовно малолітніх потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , в яких експерт рекомендує обмежити участь дітей у слідчих діях. В ході проведення експертизи судовий експерт, зі слів малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , встановив, що ОСОБА_13 бив його по попі рукою. Також, під час проведення експертизи судовий експерт, зі слів малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , встановив, що ОСОБА_13 легенько вдарив його двічі по попі ременем, при цьому йому боляче не було, ніяких слідів у нього не лишилось, та він на нього не ображається. В ході проведення вказаної експертизи ОСОБА_11 також повідомив, що йому розповідала його мати та брат, що ОСОБА_9 штовхнув їх матір з другого поверху на перший по сходам. За результатами проведення вказаних експертиз, встановлено, ситуація, що розглядається в кримінальному провадженні, є психотравмувальною для ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та для ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- витребувано та долучено до матеріалів кримінального провадження про притягнення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до відповідальності за вчинення правопорушень. За результатом отриманої відповіді, встановлено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 жодного разу до адміністративної чи до кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства не притягувались.

Як слідує з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, пославшись на вищевказані слідчі дії, які вище перелічені, слідчий зазначив, що для настання кримінальної відповідальності за статтею 126-1 КК України необхідно три задокументованих випадки насильства, незалежно від того, в якій спосіб закріплено факти вчинення домашнього насильства. На переконання слідчого, приймаючи до уваги зібрані в ході досудового розслідування докази, встановлено, що у вказаній події відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, зокрема його складової - суб`єктивної сторони, яка характеризується систематичністю.

Станом на момент здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні жодного задокументованого факту вчинення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 домашнього насильства, в тому числі і по відношенню до малолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , не було.

Разом з тим, у резолютивній частині оскаржуваної постанови слідчого зазначено наступне: « Копію постанови направити начальнику Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області для вирішення питання про притягнення винних до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП».

Проте, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого про закриття кримінального провадження, а отже, і з рішенням слідчого судді, оскільки вважає прийняте рішення про закриття кримінального провадження передчасним. Це рішення не є невмотивованим, слідчим допущена неповнота досудового розслідування, здобуті докази не проаналізовані в їх сукупності, наведені докази, які мають суттєве значення, викладені у оскаржуваному рішенні не повно. Окрім того, не проведені усі необхідні слідчі дії. Також оскаржуване рішення містить суперечності та неточності.

Так, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 червня 2024 року зобов`язано уповноважену особу Миколаївської обласної прокуратури вчинити дію в порядку ст. 214 КПК України за зверненням ОСОБА_9 з заявою від 28.05.2024 щодо внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесено 10.06.2024 за фактом можливого вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_9 та малолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, в оскаржуваній постанові слідчого зазначено, що з боку ОСОБА_9 по відношенню до малолітніх дітей ознак домашнього насильства не встановлено. Тобто, зазначене вказує, що незважаючи на те, що заява про кримінальне правопорушення подана ОСОБА_9 , заявник протягом досудового розслідування вимагає визнання його потерпілим, наводячи конкретні мотиви, але фактично слідчий, проводячи досудове розслідування, намагається встановити факти домашнього насильства не з боку осіб, на яких вказує заявник, а з боку заявника.

Тобто, заслуговують на увагу доводи апелянтів про недотримання слідчим принципу неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Щодо порушення принципу повного дослідження слідчим кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що упродовж проведення досудового розслідування слідчим не допитано заявника з метою з`ясування конкретних обставин кримінального провадження, не визнано його потерпілим, хоча відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за фактом можливого вчинення домашнього насильства як у відношення малолітніх дітей, так і у відношенні заявника ОСОБА_9 .

Взагалі у постанові про закриття кримінального провадження не проаналізовані обставини, на які послався заявник ОСОБА_9 у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 подав консультативний висновок експерта-психолога ОСОБА_17 № 3 від 15 березня 2024 року, в якому міститься посилання на висновок судово-психологічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-7237 від 30.09.2022, а також відеозаписи такого експертного дослідження за участі малолітніх потерпілих.

Як слідує з чисельних скарг, клопотань заявника як до слідчого, так і слідчого судді, заявник вимагав зазначений висновок та відеозаписи проведення експертного дослідження за участі малолітніх дітей витребувати, приєднати до матеріалів кримінального провадження, дослідити та надати їм відповідну оцінку, але ці клопотання залишені слідчим поза увагою. Не міститься посилання на консультативний висновок експерта-психолога ОСОБА_17 і у оскаржуваному рішенні слідчого.

Разом з тим, за висновком експерта-психолога ОСОБА_17 , при проведенні психоаналітичного дослідження наданих матеріалів у вигляді психологічних характеристик від практичних психологів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та відомостей із проведення судової психологічної експертизи від 30.09.2022, встановлено:

- у ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , 2016 року народження, наявні чіткі психологічні ознаки в поведінці та ставленні до їхнього батька ОСОБА_9 протягом 2019-2022 років із яскраво позитивних, теплих відносин до стійкого негативного ставлення до біологічного батька (злість, агресія, ворожість);

- у поведінці ОСОБА_12 стосовно відношення (уявлення) дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_9 до батька, спостерігається кілька ознак стійкого негативного психологічного впливу: прямий (цілеспрямоване заміщення фігури біологічного батька, шляхом акцентуації «хорошого» відношення нового батька, на відміну від «поганого» відношення реального батька), ігнорування зустрічей дітей із ОСОБА_9 ; не прямого: відсутність розмов з дітьми про їх біологічного батька (ігнорування інформацією).

Також, в поведінці ОСОБА_12 діагностуються форми маніпулятивної комунікативної поведінки: спотворення інформації, уникнення (ігнорування), що прямо вплинуло на небажання дітей ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , знати чи, навіть чути про їх біологічного батька (т. 1 а.п.69-95).

Ці висновки залишилися поза увагою як слідчого, так і слідчого судді.

Як слідує з цього висновку, судовий експерт проаналізувала надані заявником дані, а саме: характеристики дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_11 складені у ДНЗ №34 Висновок «Зірочка»; висновки психолога ОСОБА_22 від 25.11.2020, 20.04.2021, 23.07.2021, 22.06.2021, 28.06.2022, 20.01.2020, аудіо та відеозаписи фіксації проведення експертного дослідження при проведенні експертизи від 30.09.2022, аудіо запис судового засідання у справі 484/37/20 від 29.12.2020, висновок судово-психологічної експертизи №21-7237 від 30.09.2022, запис спілкування батька з дітьми за 2019 рік (на електронному носієві, розміщення на гул диску), протокол індивідуальної психологічної консультації від 20.08.2022 та 20.01.2023 ОСОБА_9 з психологом ОСОБА_19 .

Ці дані, на які посилалася експерт, також потребують дослідженню під час досудового розслідування, чого слідчим зроблено не було.

Окрім того, як слідує з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування проведені судово-психологічні експертизи, згідно яким:

- ситуація, що розглядається у кримінальному провадженні, є психотравмувальною для ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та полягає в тому, що у ОСОБА_11 на момент дослідження виявлено наступні ознаки психотравмування: відчуження від біологічного батька, порушення фізичної цілісності дитини внаслідок побиття, яке вчиняв вітчим і мати, мати ОСОБА_12 не вступилась за ОСОБА_20 , таким чином нормалізувала дії вітчима в очах дитини (висновок № СЕ-19/115-24/19570-ПС від 24.02.2025);

- ситуація, що розглядається у кримінальному провадженні, є психотравмувальною для ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та полягає в тому, що у ОСОБА_11 на момент дослідження виявлено наступні ознаки психотравмування: відчуження від біологічного батька, порушення фізичної цілісності дитини внаслідок побиття ременем, ОСОБА_21 бере провину на себе, оправдовуючи дії вітчима за побиття ременем, мати ОСОБА_12 не вступилась за ОСОБА_21 , таким чином нормалізувала дії вітчима в очах дитини (висновок № СЕ-19/115-24/19575-ПС від 24.02.2025).

Колегія суддів наголошує, що слідчий, пославшись на ці експертизи у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, не навів повного їх змісту, а вдався до вибіркового викладення окремих висновків експерта та встановлених під час проведення експертизи обставин, та взагалі не зазначив про виявлені експертом ознаки психотравмування дітей, які полягають у відчуженні дітей від біологічного батька та порушенні фізичної цілісності кожної дитини внаслідок побиття.

Отже, наслідком не зазначення дійсних висновків судово-психологічних експертиз є передчасними висновки як слідчого, так і слідчого судді, щодо підстав для закриття кримінального провадження, оскільки зазначені висновки не проаналізовані, і встановленим обставинам під час досудового розслідування не надана відповідна оцінка.

Окрім того, слідчий, перелічивши докази у постанові про закриття кримінального провадження, вдався лише в аналіз фактів фізичного насильства. Але не надано будь-якої оцінки заяви ОСОБА_9 (батька) про вчинення психологічного насильства як до нього, так і до малолітніх дітей, а саме у відчуженні дітей від біологічного батька.

Стосовно допиту малолітніх потерпілих, проведених під час досудового розслідування, колегія суддів встановила наступне:

- у постанові про закриття кримінального провадження пояснення малолітніх ОСОБА_23 та ОСОБА_24 наведені не повно, не зазначено їх пояснення, які мають істотне значення у розслідуванні фактів домашнього насильства по відношенню до дітей, про що свідчать відеозаписи допиту потерпілих. Окрім того, пояснення кожного з потерпілих дещо відрізняються, але слідчий ці пояснення фактично узагальнив, що є неприпустимим;

- відповідно до відеозаписів допиту неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , їх допит відбувся за місцем проживання дітей, у присутності представника органу опіки та піклування та психолога. Хоча формально цей допит проведено з дотриманням вимог КПК України, але колегія суддів зауважує, що допити проведено за місцем їх проживання. Матір дітей ОСОБА_12 та вітчим ОСОБА_13 були присутні у подвір`ї. Проведення допиту фактично у присутності матері та вітчима є невиправданим і неприпустимим, оскільки за вище вказаними висновками судово-психологічних експертиз, з боку матері та вітчима допущено відчуження від біологічного батька, порушення фізичної цілісності кожної дитини внаслідок побиття. Тобто, слідчим суддею не звернуто увагу, чи був виправданим такий допит малолітніх потерпілих у присутності матері та вітчима, на яких заявник вказує як на кривдників.

Щодо участі законного представника завідувача сектором захисту прав, свобод і законних інтересів дітей управління Служби у справах дітей Первомайської міської ради ОСОБА_25 , колегія суддів наголошує, що під час допиту малолітніх 15.08.2024 вона була присутня.

Разом з тим, як слідує з відеозапису допиту дітей, представник служби у справах дітей приймав участь у допиті формально.

Враховуючи те, що як зазначено вище, є обгрунтовані сумніви у дотриманні вимог закону при допиті дітей в присутності осіб, на яких заявник вказує як на кривдників, законний представник не вжила жодного заходу на забезпечення безпеки дітей, а тому є достатні підстави вважати, що її присутність при допиті була формальною. За такого, не можна вважати, що допит малолітніх дітей проведено в обстановці, що виключала на них прояву будь-якого тиску.

У постанові слідчий послався на показання сусідів малолітніх потерпілих, але не вказав, показання яких конкретно свідків враховані, їх прізвища не зазначені.

Що стосується наведених показань свідка - класного керівника, то слідчий також не зазначає його прізвища. Ретельно наводячи показання цього свідка щодо учбового процесу, слідчий не зазначив, які обставини встановлені під час допиту свідка, які мають значення при розслідування обставин кримінального провадження.

Пославшись на відповідь з Первомайського центру соціальних служб Первомайської міської ради № 540/5.01-19 від 25.06.2024, слідчий не навів мотивів, чи спростовує ця відповідь висновки судово-психологічних експертиз.

В цілому, що стосується висновків, які зроблені слідчим у постанові про закриття кримінального провадження, то фактично постанова не містить мотивів прийнятого рішення. У постанові слідчий лише виклав не повно зміст отриманих доказів, але взагалі не надав їм оцінки.

Окрім того, вказавши в резолютивній частині постанови на те, що копію постанови слід направити начальнику Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області для вирішення питання про притягнення винних до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, у мотивувальній частині постанови не зазначено, які фактичні обставини встановлені під час досудового розслідування, зокрема щодо події правопорушення (дата, час, місце), та які, на думку слідчого, є винні особи, щодо яких слід вирішити питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначене, на переконання колегії суддів, вказує на неповноту досудового розслідування.

В свою чергу, слідча суддя фактично не дослідила обставини кримінального провадження, прийняте рішення належним чином не мотивувала, не звернула уваги, що у кримінальному провадженні існує ряд обставин, які залишилися поза увагою слідчого. Отже, прийнято передчасне рішення про відмову в задоволенні скарги представника потерпілого на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною і невмотивованою, а тому підлягає скасуванню. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на безпідставність розгляду скарг, які подані представниками потерпілих, на одну і ту ж постанову слідчого, у окремих судових провадженнях.

Враховуючи, що орган досудового розслідування допустив неповноту досудового розслідування, фактично не перевірив відомості, викладені у заяві про кримінальне правопорушення, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 07 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000027, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_7 та скасувати постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 07 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000027 від 10 червня 2024 року за фактом вчинення домашнього насильства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000027 направити до СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3