Справа № 191/4081/24
Провадження № 1-кп/191/356/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області м. Синельникове кримінальне провадження №0000210 від 16.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну вищу освіту, не працював, неодружений, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_4 2011 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , військово-облікових документів суду не надано, раніше судимого:

- 27.02.2025 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2024 року о 11 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 перебував у салоні свого автомобіля марки "Mazda3", державний номер НОМЕР_1 , де маючи при собі мобільний телефон марки "XiaomiRedmi 9С NFC потерпілого ОСОБА_6 , на якому встановлена система NFC за допомогою, якої здійснюється безконтактна оплата та розуміючи, що використовуючи вказаний мобільний телефон можна заволодіти грошовими коштами, які перебувають на банківському рахунку, відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , та в цей час у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указами Президента України: №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022, №573/2022 строком на 90 діб - до 20.11.2022, №757/2022 строком на 90 діб - до 19.02.2023, №58/2023 строком на 90 діб - до 20.05.2023, №254/2023 строком на 90 діб - до 18.08.2023, продовженого указом Президента України №451/2023 строком на 90 діб - до 16.11.2023, №734/2023 строком на 90 діб - до 14.02.2024, №49/2024 строком на 90 діб - до 14.05.2024, №271/2024 строком на 90 діб - до 12.08.2024).

Далі, 12.03.2024 ОСОБА_3 , реалізуючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, впевнившись що його дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, з метою подальшого звернення на свою користь, використовуючи викрадений у потерпілого мобільний телефон та систему NFCy період часу з 11:17 годин до 12:17 години 12.03.2024 за допомогою розрахункових терміналів торгівельних закладів, розташованих на території м.Синельникове, Дніпропетровської області, розраховувався за придбані ним товари та шляхом зняття готівки на касі магазинів заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , що містились на банківському рахунку НОМЕР_2 , на загальну суму 22040 гривень 08 копійок.

Після чого, 12.03.2024 ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, впевнившись що його дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, з метою подальшого звернення на свою користь, використовуючи раніше викрадений у потерпілого мобільний телефон та систему NFC у період часу з 17:42 годин до 19:29 години 12.03.2024 за допомогою розрахункових терміналів торгівельних закладів, розташованих на території м. Запоріжжя, розраховувався за придбані ним товари та шляхом зняття готівки на касі магазинів заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , що містились на банківському рахунку НОМЕР_2 , на загальну суму 45435 гривень 53 копійки.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , матеріальний збиток на загальну суму 67 475 гривень 61 копійка.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, саме, що 12.03.2024 року, приблизно о 10.00 годині на автомобілі "Mazda3", державний номер НОМЕР_1 , він підвозив потерпілого ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння, до вул. Миру 39 м. Синельникове, де потерпілий вийшов з авто, і залишив телефон "XiaomiRedmi 9С NFC", який обвинувачений залишив з корисних мотивів для власного використання. Під час коли потерпілий перебував в авто обвинувачений побачив пароль телефону потерпілого, яким потім скористався. В подальшому обвинувачений використовуючи викрадений мобільний телефон потерпілого та систему NFCy період часу з 11:17 годин до 12:17 години 12.03.2024 за допомогою розрахункових терміналів торгівельних закладів, розташованих на території м.Синельникове Дніпропетровської області та в м. Запоріжжя, розраховувався за придбані ним товари та шляхом зняття готівки на касі магазинів та заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , на загальну суму 67475 грн. 61 коп. Щиро кається за скоєний вчинок, матеріальний збиток відшкодований у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що12.03.2024 року він вийшов з електрички на ст. Синельникове, 2, перебуваючи в стані сп`яніння сів в автомобіль обвинуваченого, щоб під`їхати до будинку по вул. Миру в м. Синельникове і забув в машині телефон. Увечері цього ж дня виявив, що телефон забув в машині. Наступного дня вранці купив телефон і поновив сім карту та виявив, що знято 68000 грн. На телефоні був додаток NFC- розрахунок телефоном. Мати обвинуваченого повністю відшкодувала завдані обвинуваченим ОСОБА_3 збитки. Покарання просив призначити дуже мінімальне. Претензій матеріальних та моральних до обвинуваченого він не має, вибачиу обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин без дослідження доказів.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого, потерпілого, в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 по факту викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України та кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно, в умовах воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у державі введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, відповідними Указами Президента України, і він діяв в період вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення 12.03.2024 року та і на час ухвалення вироку.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За вимогами ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Застосування ст. 69 КК України можливе за наявності у кримінальному провадженні виняткових обставин, які дають підстави розраховувати на досягнення мети покарання. При цьому, наявні обставини, що пом`якшують покарання, мають істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого. Ці обставини надають специфічних особливостей, які свідчать, що вчинене діяння виходить за межі типових злочинів такого виду і ступінь його тяжкості порівняно з ними значно менший.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину не притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні малолітнього сина, який залишився проживати зараз з бабусею, а саме матір`ю обвинуваченого. Обвинувачений щиро розкаявся, негативно оцінив вчинене ним кримінальне правопорушення, добровільно відшкодував матеріальну шкоду ще до початку судового розгляду, позицію потерпілого, який вибачив обвинуваченого та не має претензій, що надають специфічних особливостей, які свідчать, що вчинене діяння, яке інкриміноване ОСОБА_11 , виходить за межі типових злочинів такого виду і ступінь його тяжкості порівняно з ними значно менший, а тому є можливим призначити обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України, та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення у вигляді 2 років позбавлення волі.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, перебування на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 2011 року народження.

Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенню, на момент вчинення злочину не притягується до кримінальної відповідальності, його активну поведінку щодо усунення негативних наслідків від його протиправних дій, а саме повне відшкодування збитків, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем мешкання характеризується позитивно, щиро розкаюється, має малолітнього сина, який залишився проживати з бабусею, суд вважає можливим, на підставі ст.69 КК України, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за частиною 4 статті 185 КК України нижче від найнижчої межі, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом було встановлено, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року ОСОБА_3 визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тому суд при призначенні покарання враховує покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року та вважає, що в даному випадку наявна сукупність кримінальних правопорушень.

Суд вважає за доцільне визначити остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року, який набрав законної сили 01.04.2025 року. Строк покарання слід рахувати з 05.06.2025 року, оскільки запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався. Зарахувавши строк перебування під вартою за попереднім вироком. Згідно протоколу затримання з 30.07.2024 року.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат - відповідно до вимог ч.4 ст. 122 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 05.06.2025 року, з моменту ухвалення вироку.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 покарання відбуте за попереднім вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року з 30.07.2024 року до 04.06.2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_12 , р/р: ІВАN НОМЕР_3 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2367/24 від 08.05.2024 року у сумі 320 грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя ОСОБА_1