Справа №212/2974/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в міста Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000330 від 10 березня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, 10 березня 2025 року о 09:00 годині, знаходився біля будинку, який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Покровський район, вул. Захисників Азовсталі, 10, де зустрів раніше знайому потерпілу ОСОБА_6 ..

В ході спілкування ОСОБА_7 вирішила піти до магазину, залишивши при цьому на лавці свою сумку, в якій її знаходились особисті речі, а саме: мобільний телефон марки «Motorola E13» 8/128, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 ; павербанк марки «МІ», чорного кольору, об`ємом 10 000 mAh, з бездротовою зярядкою; грошові кошти в сумі 2000 гривень та попрохала ОСОБА_4 приглядіти за належним майном на декілька хвилин, доки вона сходить до магазину. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме речей належних потерпілій ОСОБА_8 .

Того ж дня, о 09:05 годині, обвинувачений ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, знаходячись у вищевказаному місці, де переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер, та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів таємно своєю рукою відкрив сумку належну потерпілій, звідки викрав мобільний телефон марки «Motorola E13», вартість якого згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи № 661 від 18.03.2025 року - становить 2714,40 гривень, павербанк марки «МІ», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №661 від 18.03.2025 року - становить 657,50 гривень та грошові кошти у сумі 2000 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , залишив сумку належну потерпілій на місці злочину, а сам з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 збитків на загальну суму 5371,90 гривень.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 19 березня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі. Сторони погодили покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, тривалість якого визначається судом.

Потерпілою ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні в порядку ч.4 ст.469 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просив суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також наполягала на затвердження угоди, умови якої повністю відповідають інтересам підзахисного.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробувальним строком на один рік та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 березня 2025 року укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «Motorola E13» 8/128, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , павербанк марки «МІ», чорного кольору, об`ємом 10 000 mAh, з бездротовою зярядкою - залишити у потерпілої ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1