УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000392 від 26.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111-2 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111-2 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111-2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 26.11.2024.

Обвинуваченому ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає.

Суд, згідно вимог ст. 331 КПК України, у зв`язку з тим, що судове провадження не було завершене, розглядаючи клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.

Прокурор зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що були встановлені раніше, та на даний час не зменшились, зокрема, можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, а також просив врахувати тяжкість та обставини скоєного ним злочину.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, домашній арешт, обґрунтовуючи відсутністю ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду, наявністю соціальних зв`язків, місця проживання, а також вказували на проблеми зі здоров`ям.

Разом з тим, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурору, оскільки він та доданий реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст.291 КПК України, вказавши на неконкретність формулювання обвинувачення, зокрема даних про подію злочину, форму вини, мотивів його вчинення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта та наданого клопотання прокурора щодо запобіжного заходу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту, виходячи з такого.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 03.07.2025.

Суд вважає, що прокурором доведені обставини, які свідчать, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даній стадії кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України, вчиненого під час дії воєнного стану, що підтверджується матеріалами, які надішли до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , особу обвинуваченого, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою протиправну діяльність, незаконно впливати на свідків.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 15.08.2025 включно.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_6 , оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, вчинений під час дії воєнного стану.

Вирішуючи питання про повернення обвинувального акту, судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України, а ч. 4 цієї статті передбачено перелік додатків до обвинувального акта.

Таким чином, на думку суду, рішення про повернення обвинувального акта прокуророві може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України або якщо відсутні визначені законом додатки до нього. Підстави, заявлені захисником з приводу повернення обвинувального акта прокуророві, є не обґрунтованими, підлягають перевірці під час судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 314-316, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 15.08.2025 включно.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу до 15.08.2025 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1