Справа №487/4209/25
Провадження №1-кс/487/3044/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення слідчого відділу Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 начальник відділення слідчого відділу Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , без застосування застави.

У клопотанні слідчий зазначає, що в провадженні Слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000905 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового слідства та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного, особо тяжкого злочину.

В судовому засіданні прокурор, підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Посилаючись на недоведеність ризиків просив обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт. Просив врахувати дані про особу підозрюваного, зокрема його вік, фізичний та психологічний стан. Зазначав, що перебування підозрюваного під вартою, може негативно вплинути на його стан здоров`я, враховуючи що він є людиною похилого віку, та має ряд захворювань.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клоот проти Бельгії" (Clootv. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Із матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні Слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000905 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до клопотання, 21.06.2025 приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у кімнаті квартири АДРЕСА_1 .

Знаходячись у вказаному місці у вказаний час, між ОСОБА_4 та дружиною ОСОБА_8 на ґрунті раптово-виниклих особистих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт. У ході вказаного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

В зазначений час, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, на ґрунті раптово-виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків у вигляді смерті дружині ОСОБА_4 , останній вийшовши з кімнати та направившись до кухонного приміщення квартири, зі столу взяв у праву руку предмет схожий на ніж, та повернувся у кімнату до дружини ОСОБА_8 з метою вчинення вбивства.

Перебуваючи у кімнаті вказаної квартири, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на позбавлення життя дружини ОСОБА_8 яка в той час лежала на ліжку, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, останній сівши біля потерпілої та тримаючи у правій руці ніж, наніс дружині не менше 6-ти (шести) ударів в область тулуба та кінцівок ОСОБА_8 тим самим потерпілій спричинено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної клітини, живота та передпліччя лівої руки.

В подальшому потерпілу ОСОБА_8 госпіталізовано до Миколаївської лікарні швидкої медичної допомоги за адресою: м. Миколаїв, вул. Корабелів, 14-в із вищезазначеними тілесними ушкодженнями, від яких остання померла в лікарні.

21.06.2025 ОСОБА_4 було затримано, та 22.06.2025 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: Витягом з ЄРДР за № 0000905 від 21.06.2025 року; Рапортами; Протоколом ОМП; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_9 ; Протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Таким чином, з огляду на дані про особу підозрюваного, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, переховуватись від органів досудового слідства та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного, особо тяжкого злочину.

На думку слідчого судді, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання наявним ризикам.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, фізичний стан, однак зазначає, що в ході розгляду клопотання слідчому судді не надано доказів неможливості тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19.08.2025 (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 25.06.2025 об 11.50 год.

Слідчий суддя : ОСОБА_1