Провадження №: 1-кс/755/3308/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві,

встановив:

03 вересня 2025 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якій скаржник просить поновити досудове розслідування у зв`язку з неправомірним закриттям кримінального провадження № 0000641 та бездіяльністю працівників поліції по ухвалі № 755/11488/25, та притягнути їх до відповідальності за законодавством України.

Скарга мотивована тим, що на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва, яка ухвалена у справі № 755/11488/25, 04.07.2025 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000641 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

Однак, кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Дана скарга, після її надходження до суду та після розподілу автоматизованою системою документообігу, передана на розгляд слідчого судді.

Слідчий суддя, ознайомившись із поданою скаргою та перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

До компетенції слідчого судді за Кримінальним процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення органів досудового розслідування та прокурора.

Нормою ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Отже, стаття 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

У цьому переліку відсутнє посилання щодо можливості оскарження бездіяльності уповноважених осіб шляхом поновлення досудового розслідування у зв`язку з неправомірним закриттям кримінального провадження та бездіяльністю працівників поліції, а також притягнення їх до відповідальності за законодавством України, та виходячи з норм ч. 1 ст. 303 КПК України, не є предметом оскарження до слідчого судді, у зв`язку з чим у слідчого судді відсутні повноваження розглядати подану скаргу.

Таким чином, встановлено, що порушені в скарзі вимоги, виходячи з ч. 1 ст. 303 КПК України, не підлягають оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі незгоди із рішенням (постановою) слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження, заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України має право звернутись до слідчого судді зі скаргою про скасування такої постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 309 КПК України,

ухвалив:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1