Справа № 203/2749/25
Провадження № 1-кс/0203/1882/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, з вищою освітою, депутата восьмого скликання ІНФОРМАЦІЯ_2 , водія ФГ « ОСОБА_6 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

заявленого у кримінальному провадженні № 0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2025 року прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Центрального районного суду міста Дніпра з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з визначенням застави в сумі 50 000 000,00 грн.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється в незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях, перевезенні, збуті незаконно зрубаних дерев, в тому числі вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, у складі організованої групи, що спричинили тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу прокурор мотивував наявністю ризиків його переховування від органу досудового розслідування або суду; можливості знищення або спотворення будь-яких речей чи документів; впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (шляхом координування діяльності та поведінки не встановлених учасників злочину); вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити, обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме нічний домашній арешт.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами 15.11.2024 відкрите кримінальне провадження № 0000554.

07.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, що враховуються при його обранні, визначені ст.ст.177,178 КПК України.

Згідно ч.ч.1,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання та заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, питання остаточної кваліфікації дій, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення відповідного злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протоколи НСРД, допиту підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України, та дають вагомі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення ним можливості засудження до позбавлення волі на тривалий термін, може бути мотивом та підставою для вчинення дій з переховування від органів досудового розслідування та суду і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків такого переховування.

Вказана обставина, а також обізнаність підозрюваного про обставини вчинення кримінального правопорушення, про осіб інших учасників кримінального правопорушення, дає достатні підстави вважати про існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, у тому числі шляхом незаконного впливу на них у цьому провадженні з метою зміни ними обсягу та змісту своїх свідчень на користь підозрюваного під час досудового розслідування та в суді; знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що коло всіх осіб, причетних до кримінального правопорушення, не встановлено, тимчасовий доступ до речей і документів не здійснений.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, крім загального формулювання, жодним переконливим аргументом не обґрунтовано. Можливість продовження підозрюваним цього кримінального правопорушення є неможливим з огляду на його викриття правоохоронцями; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не підтверджений. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків. Так, перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний зможе здійснювати незаконний вплив на інших учасників кримінального провадження, третіх осіб, які органом досудового розслідування ще не встановлені.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про наявність підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя, з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України і вважає, що застава у зазначених межах, навіть у вісімдесяти розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. Відповідно розмір застави слідчим суддею визначається з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , підозри у скоєному злочині за попередньою змовою групою осіб, ролі підозрюваного (організатор), значних прибутках, які приносить така діяльність. З урахуванням наведеного, а також матеріального стану підозрюваного, слідчий суддя вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків буде застава в 990 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 997 720,00 грн.

Клопотання прокурора в частині визначення установи тримання під вартою: Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » є необґрунтованим, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 176, 182, 183, 193, 194, 196, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч.4 ст. 246 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000554 від 15.11.2025 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » строком на 57 (п`ятдесят сім) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 12.05.2025 року до 07.07.2025 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 990 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 997 720,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього строком на два місяці з дня внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками, підозрюваним з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину, та іншими особами, визначеними слідчим чи прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 07.07.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 16.05.2025 року о 17 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1