Справа № 204/5744/25
Провадження № 1-кс/204/1564/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

м. Запоріжжя, громадянки України, працюючої на посаді лікаря-невропатолога в КНП «Клініка Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим слідчий слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000023 від 4 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Західною окружною прокуратурою міста Дніпра. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи на посаді лікаря-невропатолога в КНП «Клініка Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області та будучи членом ВЛК, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 23.12.2024 стала на шлях вчинення кримінального правопорушення, що полягало у складанні та видачі працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків. Згідно з Посадовою інструкцією на лікаря-невропатолога КНП «Клініка Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області покладені наступні завдання та обов`язки: проводити діагностику, лікування і профілактику захворювань нервової системи; здійснювати амбулаторний або стаціонарний прийом пацієнтів; призначати та контролювати проведення необхідних досліджень (КТ, МРТ, ЕЕГ, лабораторні тощо; визначати тактику ведення пацієнта згідно зі стандартами та клінічними протоколами; вести медичну документацію (медичні карти, форми, електронні бази тощо); направляти пацієнтів на консультації до суміжних фахівців за потреби; брати участь у медичних консиліумах; надавати екстрену медичну допомогу при невідкладних станах (інсульт, епілептичний напад тощо); дотримуватись принципів медичної деонтології, зберігати лікарську таємницю; підвищувати свій професійний рівень шляхом навчання, курсів, участі в конференціях. Крім цього, як лікар-невропатолог у складі ВЛК КНП «Клініка Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області покладені наступні завдання та обов`язки: участь в організації та проведенні медичних оглядів військовослужбовців, призовників, кандидатів до військової служби, військовозобов`язаних, а також інших осіб, які проходять ВЛК згідно з законодавством; проведення об`єктивного медичного обстеження осіб, які проходять огляд, із застосуванням необхідних діагностичних методів (в межах своєї спеціальності), з метою визначення їх стану здоров`я; оцінка придатності до військової служби на підставі результатів обстеження, медичних документів та відповідно до розділів «Розкладу хвороб» (додаток до наказу МОУ №402); формулювання висновку за результатами огляду (наприклад: придатний, обмежено придатний, непридатний до військової служби тощо), внесення цього висновку до відповідної медичної документації; участь у підготовці рішень ВЛК, зокрема у спірних або складних випадках, а також за наявності медичних протиріч між фахівцями; контроль достовірності наданих медичних даних (медичних довідок, історій хвороби, результатів досліджень); дотримання конфіденційності інформації про стан здоров`я осіб, що проходять огляд; ведення медичної документації, заповнення відповідних форм (наприклад, висновків ВЛК, карток медичного огляду, довідок тощо); участь у засіданнях ВЛК, ведення протоколів засідань, надання експертних консультацій у межах своєї спеціальності; забезпечення неупередженості та об`єктивності у прийнятті рішень, запобігання корупційним проявам. Таким чином, ОСОБА_5 обіймаючи посаду лікаря-невропатолога у складі ВЛК, наділена завданням та обов`язком проводити огляд осіб призовного віку із застосуванням сучасних методів дослідження та діагностики та по закінченні медичного освідчення призовника(особи, що призвана на мобілізацію) робити обґрунтований висновок щодо діагнозу. Так, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 15.07.2024, знаходячись на своєму робочому місці в КНП «Клініка Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лікарняна, буд. 18, ОСОБА_5 , 1962 року народження, достовірно знаючи, що в період з 15.07.2024 по 24.07.2024 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Клініка Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, що виключає можливість ОСОБА_5 , як лікаря невропатолога, проводити його огляд та достовірно впевнитись у сформованому висновку щодо діагнозу, стала на шлях складання та видачі завідомо підроблених офіційних документів, а саме виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1513 на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з встановлення завідомо неправдивого діагнозу ОСОБА_8 у вигляді ДДУХ, остеохондроз, спондилоартроз, поперечно-реберних і міжхребцевих зчленувань, грижі Шморля Th7-Th12, застарілий неконсолідований уламковий перелом остистого відростка Th12 та застарілий неконсолідований лінійний перелом правого поперечного відростка тіла L1, еностоз тіла Th10, торакалгія, люмбалгія, больовий та м`язово-тонічний синдром, який підпадає під ознаки статті ст. 23-а, 64-б, 76-в, 41-в графи ІІ Розладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, що насправді не відповідає дійсності. Так, на підставі медичних документів, які містили завідомо неправдиві відомості, військовозобов`язаного ОСОБА_8 , останньому видано свідоцтво про хворобу № 2198, з зазначенням діагнозу М-54 вертеброгенна радикулопатія L3-L5 хронічно рецидивний перебіг з вираженим порушенням функцій. М42.10 дегенератично-дистрофічне ураження хребта, остеохондроз, спондилоартроз, поперечно-реберних і міжхребцевих зчленувань, грижі Шморгля тіл Th7-Th12, застарілий неконсолідований уламковий перелом остистого відростка Th12 та застарілий неконсолідований лінійний перелом правого поперечного відростка тіла L1, стеноз тіла Th10, торакалгія, люмбалгія, хронічний рецидивуючий перебіг, больовий та м`язово - тонічний синдром. 168 нестенозуюче атеросклеротичне ураження МАГ і шиї, де на підставі ст. 23-а, 64-б, 76-в, 41-в графи ІІ Розладу хвороб ОСОБА_8 визнано непридатним до військової служби. Враховуючи, що виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1513 на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , містить зафіксовану інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, та в подальшому дають право на оформлення медичних документів, які б давали право на визнання особи непридатної до військової служби, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних, суспільно небезпечних наслідків у вигляді позбавлення держави, в особі Міністерства оборони України, покращення дієздатності та обороноздатності Збройних сил України під час агресії російської федерації проти України, в умовах воєнного стану, під час мобілізації, та бажаючи їх настання, діючи умисно, 24.07.2024 здійснила пособництво в ухилення військовозобов`язаного від призову на військову службу шляхом усунення перешкод. Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились: складання та видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України; пособництві в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, шляхом усунення перешкод, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ст. 336 КК України.

29.05.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358, ч.5 ст. 27 ст. 336 КК України ОСОБА_5 . Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , підтверджується зібраними в ході розслідування кримінального провадження доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; заявою про вчинення кримінальне правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 05.04.2024, 20.04.2024; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 від 21.05.2024; повідомленням щодо виконання доручення від.20.10.2024; протоколом за результатом контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 21.05.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контроль особи 07.06.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контроль особи 04.08.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 19.05.2025; протоколом огляду від 19.05.2025; копіями медичних документів на ім`я ОСОБА_8 ; іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам. Знаходячись на свободі підозрювана ОСОБА_5 , враховуючи отримання нею повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно неї покарання у вигляді реального позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні злочинів. Одночасно з цим, підозрювана може тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду у тому числі за кордоном. Так, враховуючи те, що на території України оголошено воєнний стан, в разі виїзду ОСОБА_5 за межі території України, іноземні держави можуть в подальшому відмовити в екстрадиції останнього, посилаючись на небезпеку для його життя чи здоров`я, тощо. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які використовувалися співучасниками кримінального правопорушення при підготовці до вчинення злочину, безпосередньої реалізації алгоритму злочинних дій щодо складання та видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків та пособництві в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, шляхом усунення перешкод, а також задля маскування злочинної діяльності. Так, отримавши повідомлення про підозру, та розуміючи, які саме обставини інкримінуються підозрюваній, у які дати та час відбувались злочини, остання може знищити документи, чорнові записи щодо вчинення кримінальних правопорушень, інші документи, які мають значення для досудового розслідування про які органу досудового розслідування можливо ще не відомо. Таким чином, встановлено, що перебуваючи на свободі, підозрювана може знищити, приховати або спотворити документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, місцезнаходження яких в теперішній час не встановлено, та/або надати відповідну вказівку підконтрольним їй особам. Вказаний ризик підтверджується відомостями, отриманими під час проведення негласних слідчих розшукових дій. Підозрювана знає спосіб зв`язку та місце проживання інших співучасників злочину, свідків та може здійснювати дії, направлені на організацію їх подальшого переховування від органів досудового розслідування. Одночасно з цим, в разі встановлення вказаних осіб, підозрювана ОСОБА_5 шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання певних показань, які будуть вигідні стороні захисту, або перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_5 є лікарем та перебуває у складі ВЛК, то її протиправна діяльність може продовжуватись. Вказані факти також дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 схильна до вчинення кримінальних правопорушень, має низькі соціальні якості та перебуваючи на свободі може вчинити нові умисні злочини. У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрювана ОСОБА_5 та їх обґрунтованості, є необхідність у застосуванні відносно останньої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Застосування такого запобіжного заходу є вимушеною необхідністю, яка зумовлена необхідністю забезпечення виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останньої переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому кримінальному провадженні та інших осіб, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити нові кримінальні правопорушення. Водночас, застосувати інші, більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, особиста порука, застава,) ніж взяття під цілодобовий домашній арешт, не можливо, оскільки вони не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, так як місцеперебування останньої, особи з якими він спілкується, а також інші його дії потребують постійного контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків. Водночас слід зазначити, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також всі особи, причетні до його вчинення, що може суттєво вплинути на подальшу поведінку підозрюваної. Дані обставини також вказують на необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з тим що остання може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваної покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки враховуючи, що відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин є нетяжким, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту є недоцільним, а запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні підтримав позицію підзахисної, зазначив також, що підозра жодним чином не обґрунтована, а наявність зазначених слідчим та прокурором ризиків не доведена. Крім того, вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є неспівмірним, оскільки підозрювана має тісні соціальні зв`язку, має постійне місце проживання та роботи, до кримінальної відповідальності не притягалась. До того ж, є особи, які виявили бажання взяти підозрювану на поруки, що також зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, заслухавши ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яки виявили бажання взяти на порути підозрювану, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню, а клопотання про передачу підозрюваної на поруки не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному правопорушенні, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Проте, в судовому засіданні було належним чином підтверджено наявність ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, спотворення або приховування будь-якої з речей, що має доказове значення для кримінального провадження, а також ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному правопорушенні.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Що стосується посилань захисника підозрюваної на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, то варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи критерії обґрунтованості підозри викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою затримання є подальше розслідування кримінального провадження шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У зв`язку з викладеним, доводи захисника підозрюваної про необґрунтовану підозру є безпідставними.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення нею кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, наявність постійного місця реєстрації та проживання, враховуючи наявність ризиків, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищети, спотворити або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення для кримінального провадження, а також незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному правопорушенні, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Що стосується заявлених клопотань ОСОБА_9 , начальника юридичного відділу Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Голови Опікунської ради Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, та ОСОБА_10 , секретаря Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про бажання взяти підозрювану ОСОБА_5 на поруки, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даних клопотань, оскільки запобіжний захід у вигляді передачі підозрюваної на поруки, не зможе запобігти ризикам встановленим у судовому засіданні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205, 492 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань ОСОБА_10 , ОСОБА_9 про взяття підозрюваної ОСОБА_5 на особисту поруку відмовити.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 липня 2025 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваному та подальшого невідкладного повернення до житла;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1