Провадження № 1-кс/161/3780/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 червня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 09.06.2025 про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000880 від 22.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И В

26.06.2025 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 09.06.2025 про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000880 від 22.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Скаргу мотивує тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 09.06.2025 є незаконною, передчасною, винесеною без належного з`ясування всіх обставин справи. Просить скасувати постанову старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 09.06.2025 про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000880 від 22.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, та зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 22.04.2025, допитати в якості свідка начальника сектору дізнання ВП №1 (селище Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 .

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив її задовольнити.

Прокурор заперечив доводи скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000880, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Зі змісту ч.1 ст.26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення. Провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором всіх зібраних і перевірених доказів.

Питання про визнання досудового розслідування неповним та таким, що не відповідає кримінальним процесуальним нормам відноситься до повноважень слідчого судді при виконанні функції судового контролю в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя наділений компетенцію на прийняття рішень, якими може зобов`язати дізнавача, слідчого, прокурора вчинити певну процесуальну дію або прийняти певне рішення по кримінальному провадженню або вирішити питання про законність процесуальних рішень слідчого, прокурора в рамках кримінального провадження. Поряд з цим ч.4 ст.40-1 КПК України визначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

В судовому засіданні встановлено, що Третім СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000880 від 22.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Постановою старшого слідчого Третього СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 09.06.2025 вказане кримінальне провадження було закрите.

Своє рішення слідчий мотивував тим, що службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, є злочином з матеріальним складом, звідки випливає, що для визнання його закінченим, обов`язковим є настання суспільно-небезпечних наслідків від злочинного діяння службової особи. Фактів завдання істотної шкоди чи тяжких наслідків, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження не встановлено, обставини щодо вчинення кримінального правопорушення викладені у заяві та допиті в якості свідка ОСОБА_4 проведеними слідчими та розшуковими діями не підтверджено, інших даних, які достатньо і неспростовно, поза розумним сумнівом підтверджують наявність у даному кримінальному провадженні в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, у ході досудового розслідування також не встановлено

Як вбачається із оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим в повній мірі дотримано вказаних вимог закону, зокрема і вимоги ст.110 КПК України.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000880 допитано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , досліджено рішення Любешівського районного суду від 23.01.2019, Волинського апеляційного суду від 07.05.2019 та Верховного Суду України від 14.08.2019, якими визнано правомірність дій посадових осіб Маневицької селищної ради під час вирішення питання звільнення ОСОБА_4 з відповідної посади, здійснено запити на отримання документів, проведено службове розслідування щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків поліцейською ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, здійснено ряд інших процесуальних дій, зокрема і виконані доручення.

Главами 20-21 КПК України передбачено перелік слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Положеннями ст.ст. 36, 40, 40-1 КПК України передбачено повноваження, які відносяться до дискреційних повноважень дізнавача, слідчого прокурора відповідно до вимог закону.

Слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, які є самостійними у прийнятті таких рішень відповідно до положень ст.ст.36, 40, 40-1 КПК України. Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України). Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01 грудня 2022 року (справа № 522/7836/21, провадження №51-2328 км22).

У скарзі ОСОБА_4 просить зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 22.04.2025, допитати в якості свідка начальника сектору дізнання ВП №1 (селище Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 .

Однак, дослідженими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що 16.01.2025 в рамках кримінального провадження було допитано в якості свідка ОСОБА_6 та 28.04.2025 розглянуто клопотання ОСОБА_4 , за наслідками розгляду слідчим винесено постанову про відмову у його задоволенні.

У скарзі фактично не вказано жодної слідчої (розшукової) дії чи негласної слідчої (розшукової) дії, які потрібно провести, або про доцільність проведення таких дій, з метою виконання завдань кримінального провадження.

Доводи в скарзі про неповноту проведення досудового розслідування, не можуть бути прийняті до уваги та визнані підставами для скасування постанови слідчого, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органами досудового розслідування фактично було проведено всі можливі та необхідні слідчі та процесуальні дії.

Об`єктивна сторона службової недбалості характеризується: 1) діянням, яке полягає у невиконанні або неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам фізичних чи юридичних осіб, державним чи громадським інтересам (ч.1) чи тяжких наслідків (ч.2); 3) причинним зв`язком між вчиненим діянням та наслідками.

Службова недбалість належить до злочинів із матеріальним складом, який за ч.1 ст.367 КК України визнається закінченим із моменту заподіяння істотної шкоди, а за ч.2 ст.367 КК України - спричинення тяжких наслідків. Відсутність істотної шкоди чи тяжких наслідків може свідчити про вчинення службовою особою лише дисциплінарного чи адміністративного проступку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, будь-яких нових доказів, які б давали підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження матеріали скарги не містять.

Таким чином, слідчий суддя констатує, що слідчий, оцінивши кожний доказ та сукупність зібраних доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, цілком обґрунтовано дійшов висновку про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Постанова про закриття кримінального провадження вмотивована, винесена із врахуванням належного з`ясування всіх обставин справи, на підставі зібраних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 110, 284, 303-307, 309, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 09.06.2025 про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000880 від 22.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя