Справа № 357/912/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2025 колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законних представників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська виправна колонія 4» кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003955 від 07.10.2018 р. за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимий: 1) 27.02.2023 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки; 2) 16.04.2024 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 121, ст. 70 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , судимого: 27.02.2023 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 07.10.2018 близько 03 години, перебуваючи на території закинутого розважального майданчику поблизу ДК «Росава» по вул. Леваневського, 53 в м. Біла Церква Київської області, групою осіб, спільно з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , здійснив напад на останнього, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Так, неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні, яке облаштував собі для тимчасового проживання ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , спільно з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_7 почав наносити удари руками та ногами по тілу і голові ОСОБА_12 , внаслідок чого завдав ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, перелом ребер справа, ушкодження реберної плеври, правобічний гемоторакс, гемоперитонеум, крововилив у товщину діафрагми, численні розриви печінки, крововилив у навколо ниркову клітковину правої нирки, внаслідок яких ОСОБА_12 помер на місці. При цьому неповнолітній ОСОБА_6 разом з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_7 незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 150 гривень, які знаходились в кишені штанів потерпілого ОСОБА_12 , чим спричинив останньому майнової шкоди на вищевказану суму.

Після цього неповнолітній ОСОБА_6 разом з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, неповнолітній ОСОБА_6 07.10.2018 близько 03 години, перебуваючи на території закинутого розважального майданчику поблизу ДК «Росава» по вул. Леваневського, 53 в м. Біла Церква Київської області спільно з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_7 зайшов до частково зруйнованої одноповерхової споруди, в якій на той час перебував ОСОБА_12 та перебуваючи в приміщенні, яке облаштував собі для тимчасового проживання ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді фізичного болю та тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , спільно з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_7 почав наносити удари руками та ногами по тілу і голові ОСОБА_12 , внаслідок чого завдав ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонкою головного мозку, синці, рани на голові, перелом ребер справа, ушкодження реберної плеври, правобічний гемоторакс, гемоперитонеум, крововилив у товщину діафрагми, численні розриви печінки, крововилив у навколо ниркову клітковину правої нирки, садно на тілі, внаслідок яких ОСОБА_12 помер на місці заподіяння йому тілесних ушкоджень.

ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 07.10.2018 близько 03 години, перебуваючи на території закинутого розважального майданчику поблизу ДК «Росава» по вул. Леваневського, 53 в м. Біла Церква Київської області, групою осіб, спільно з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , здійснив напад на останнього, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Так, неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні, яке облаштував собі для тимчасового проживання ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , спільно з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_6 почав наносити удари руками та ногами по тілу і голові ОСОБА_12 , внаслідок чого завдав ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, перелом ребер справа, ушкодження реберної плеври, правобічний гемоторакс, гемоперитонеум, крововилив у товщину діафрагми, численні розриви печінки, крововилив у навколо ниркову клітковину правої нирки, внаслідок яких ОСОБА_12 помер на місці. При цьому неповнолітній ОСОБА_7 разом з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_6 незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 150 гривень, які знаходились в кишені штанів потерпілого ОСОБА_12 , чим спричинив останньому майнової шкоди на вищевказану суму.

Після цього неповнолітній ОСОБА_7 разом з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, неповнолітній ОСОБА_7 07.10.2018 близько 03 години, перебуваючи на території закинутого розважального майданчику поблизу ДК «Росава» по вул. Леваневського, 53 в м. Біла Церква Київської області спільно з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_6 зайшов до частково зруйнованої одноповерхової споруди, в якій на той час перебував ОСОБА_12 та перебуваючи в приміщенні, яке облаштував собі для тимчасового проживання ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді фізичного болю та тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , спільно з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби та неповнолітнім ОСОБА_6 почав наносити удари руками та ногами по тілу і голові ОСОБА_12 , внаслідок чого завдав ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонкою головного мозку, синці, рани на голові, перелом ребер справа, ушкодження реберної плеври, правобічний гемоторакс, гемоперитонеум, крововилив у товщину діафрагми, численні розриви печінки, крововилив у навколо ниркову клітковину правої нирки, садно на тілі, внаслідок яких ОСОБА_12 помер на місці заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби пояснив, що він був знайомий з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 до цих подій 1-2 місяці, познайомився з ними у селі Глибочка, коли вони приходили із села Фурсів. 05.10.2018 р. о 22-23 годині він зустрівся у с. Глибочці з ОСОБА_13 і Мацковським. Вони прийшли до нього. Вирішили пройтися у ОСОБА_15 погуляти. Пройшли до центру, у парку посиділи і через базар пішли до ДК «Шинник» на масиві ОСОБА_16 . 06.10.2018 р. з 1 до 2 години він разом із ОСОБА_13 і ОСОБА_14 перебували у ОСОБА_17 на масиві ОСОБА_16 там де стадіон, за будинком культури. Гуляли там вперше. Він захотів «по нужді». Зайшовши у темне закинуте приміщення, яке не мало дверей він пройшовши у приміщенні близько 5 метрів почав справляти природню потребу. Почав застібатися, хтось у цей час закричав. Він злякався. Там було темно. Після цього він наніс удар долонею руки невідомого у щелепу так як відчув щетину на обличчі, ще 2-3-4 удари ногою. Потім до приміщення зайшли спочатку ОСОБА_13 , за ним ОСОБА_14 . ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які через хвилину зайшли за ним у це приміщення також наносили невідомому удари. ОСОБА_13 і ОСОБА_14 зайшли у приміщення тоді коли він ударив потерпілого рукою у щелепу. Потерпілий виражався нецензурно, він 2-3-4 рази вдарив потерпілого ногою, куди саме сказати не може. Він був тоді взутий у літні кросівки. Кожний із них наніс потерпілому по 2-3 удари. Чим і куди саме ОСОБА_13 і ОСОБА_14 наносили удари потерпілому не бачив, сказати не може. ОСОБА_14 виходив із приміщення. Потерпілий до цього йому не був знайомий. Він нічого не забирав у потерпілого. Після першого удару він продовжив наносити удари потерпілому тому що потерпілий виражався нецензурними словами. Хто і куди саме наносив удари потерпілому сказати не може. Після нанесення ударів потерпілому вони покинули приміщення через 3-5 хвилин. Більш авторитетним ніхто серед них не є. Коли вийшли з приміщення не обговорювали що сталося. Коли перебували у приміщенні та покидали його не видно було чи потребує потерпілий допомоги. Не думав тоді що робив. Це таке з ним було вперше. У потерпілого будь-які речі не забирали. Охорона консервного заводу їх затримала ,так як вони були на забороненій території. Коли їх затримали, вони не повідомили про усі події які мали місце за їх участі. Про вчинене жалкує. Він вважає, що від їх ударів потерпілий не міг померти. Визнає, що наносив удари потерпілому рукою і ногами по обличчю і тулубу. При нанесенні ударів відносно чоловіка стояв він, за ним справа ОСОБА_13 , за ОСОБА_13 стояв ОСОБА_14 . Потерпілий лежав на підлозі перед ними. Коли вони вистроїлися, то він почав наносити удари потерпілому, а потім почали наносити удари ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Також разом наносили удари, але у яку частину тіла потерпілого не бачив. Хто і скільки ударів наніс потерпілому ОСОБА_13 і ОСОБА_14 сказати не може. Коли вони наносили удари потерпілому, потерпілий виражався нецензурно. Він не розумів, що від їхніх ударів може настати смерть потерпілого. Чому вони припинили бити потерпілого, сказати не може. Вважає, що жодне із виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, зазначених у обвинувальному акті, він не наносив, не завдавав. Вину не визнає. Коштами потерпілого у розмірі 150 грн. не заволодівали. Він особисто з кишені потерпілого грошові кошти не діставав. Він не бачив, щоб ОСОБА_13 чи ОСОБА_14 діставали із кишені одягу потерпілого грошові кошти. Він не нападав на потерпілого з метою заволодіння його грошовими коштами. Після перегляду слідчого експерименту, у тому числі за його участю, допиту свідків захисту, законних представників: ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , на запитання головуючого судді відповів: треба вірити його показанням, які він давав при допиті у судовому засіданні, а не на слідчому експерименті за його участю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України визнав частково та пояснив, що напередодні близько 22-23 години він прийшов до ОСОБА_14 додому у село Фурси. Коли прийшов до нього, домовилися піти до неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби у с. Глибочка. До неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби прийшли близько 23.30-24.00 5.10.2018 р. Спочатку гуляли по селу Глибочка, а потім вирішили піти погуляти у ОСОБА_15 . Прийшли у ОСОБА_21 біля 01 години 6.10.2018 р., йшли пішки на Заріччя. Далі гуляли по ОСОБА_17 , добралися до масиву ОСОБА_16 , прийшли до закинутого стадіону. Сиділи на лавці. На відстані близько 10 метрів від якої знаходилося закинуте невелике цегляного приміщення освітлення у якому не було, дверей також не було. Неповнолітній особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, захотілося в туалет. Ця особа пішла у туалет до цього приміщення. Він і ОСОБА_22 сиділи на лавочці. Потім він почув, що неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби матюкається. Він і ОСОБА_14 пішли у це приміщення, де була неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби. Він побачив силует, який сидів на підлозі у цьому приміщенні. Коли він зайшов у приміщення, за ним також зайшов ОСОБА_23 . Він чув, що неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби матюкався, чоловічий голос щось кричав. Він почав махати руками, тому що кричали, двічі потрапив по чомусь м`якому. По чому саме попав не може сказати. Мабуть наносив удари по чоловіку. Неповнолітню особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби було видніше, ніж силует. Махав руками тому, що злякався. Коли він махав руками, неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, також вдарив дядька декілька разів. Чоловік до та під час нанесення йому ударів до нього будь-які дії не вчиняв. Скільки і куди саме неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, потерпілому наносив ударів не бачив. З них трьох ніхто не намагався припинити нанесення ударів іншим із них. Коли вони були біля приміщення, у приміщенні, покидали приміщення, де ними були нанесені удари потерпілому, інших людей він не бачив. Після цього вони побігли у бік торгівельного центру і потрапили на територію консервного заводу. У який одяг був одягнутий потерпілий сказати не може, так як він бачив лише його силует. Вся подія по часу коли вони були у приміщені, наносили удари потерпілому була протягом приблизно 5 хвилин, можливо менше. Він толком не бачив, що неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, наносив удари потерпілому. Він бачив що він замахувався, скільки разів сказати не може. Як себе почував ОСОБА_14 у той час сказати не може. У той час вони не вживали спиртне, наркотичні засоби. У приміщенні, де був потерпілий було темно, але там було вікно. Потерпілий спочатку сидів. Слідчий експеримент з його участю проводився. Гроші бабусею у розмірі 370 грн. були перераховані на картку потерпілого за те, що він був тоді там присутнім. Він жалкує, що бив людину. Чому тікали з місця, де били потерпілого сказати не може. Після перегляду слідчого експерименту, у тому числі за його участю, допиту свідка, законних представників: ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ОСОБА_8 , ОСОБА_20 на запитання головуючого судді відповів: треба вірити його показанням, які він давав на слідчому експерименті за його участю, а не при допиті у судовому засіданні. Жалкує про вчинене. Просить суворо не засуджувати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України визнав частково та пояснив, що 7.10.2018 р. до нього близько 16-17 годин додому у с. Фурси прийшов ОСОБА_13 . Потім вони разом поїхали до неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, у село Глибочка. Там трохи погуляли, а потім утрьох вирішили піти погуляти у ОСОБА_17 . Йшли до Білої Церкви пішки. Прийшли до парку Петровського коли було уже темнувато. Погуляли у парку. Вони вживали пиво. Потім пішли пішки на масив ОСОБА_16 у ОСОБА_17 . Прийшли до стадіону біля будинку культури. На стадіоні зупинилися біля лавочки. На стадіоні неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, захотів в туалет. Неповнолітньою особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, пішов до закинутого приміщення, яке знаходилося на відстані близько 10 метрів від лавочки. Приміщення це наче цегляна однокімнатна будівля, як ларьок. Потім він почув якусь розмову між неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби і незнайомим, її зміст не пам`ятає. Чув нецензурну лайку. Він та ОСОБА_13 вирішили піти до приміщення, у яке зайшла перед цим неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби. ОСОБА_13 зайшов у приміщення, а він, зайшовши, став при вході у дверному пройомі і тримався за кут, що там було у приміщенні не бачив. Потім він зайшов у приміщення і сказав: «Пацани, мені погано, пішли додому», йому було зле від випитого. У приміщенні дуже неприємно смерділо. Після цього ОСОБА_13 взяв його під руки і вони усі пішли. По часу біля приміщення були приблизно 5-7 хвилин. Коли він був у приміщенні, то бачив по силуетам неповнолітню особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, ОСОБА_13 і ще когось йому невідомого. Неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби і ОСОБА_13 стояли, а хтось навприсядки сидів. Що ця людина робила він не бачив. Неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби і ОСОБА_13 приблизно 4 хвилини були всередині приміщення. Чув при цьому нецензурні слова невідомого. Потім він сказав хлопцям, що йому погано. Криків про допомогу він не чув. Він не бачив, щоб неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби чи ОСОБА_13 наносили удари потерпілому. Чому помер потерпілий, від чого він помер, не знає. Після цього вони вийшли із приміщення і пішли у бік консервного заводу, де і були затримані, потім була викликана поліція. Коли вони покинули приміщення, потерпілий щось буркотів. По дорозі вони між собою не розмовляли. Після перегляду слідчого експерименту, у тому числі за його участю, допиту свідка, законних представників: ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , на запитання головуючого судді відповів: треба вірити його показанням, які він давав на слідчому експерименті за його участю, а не при допиті у судовому засіданні. Жалкує про вчинене. Просить суворо не засуджувати.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України, їх винуватість у вчинені зазначених кримінальних правопорушень підтверджується доказами дослідженими судом:

= показаннями потерпілого ОСОБА_24 про те, що ОСОБА_12 є його батьком. Обвинувачених до події не знав. У нього з батьком були не дуже тісні стосунки. До події, що сталася 7.10.2018 р. він з батьком востаннє спілкувався 24 серпня 2018 р. Батько після розлучення з мамою працював на оптовому ринку на ОСОБА_16 . Де він жив у цей час він не знав. На його запитання, батько йому говорив, що живе десь. Де саме не говорив. Він своєму батькові не допомагав. Йому батько нічого не розповідав про свої сварки, конфлікти із ким-небудь. У батька є сестра, у сестри дочка і чоловік, який і зателефонував йому і повідомив, що сталося з батьком. Тіло батька бачив у морзі. Бачив на тілі батька тілесні ушкодження, на ньому не було лиця розбита голова, ніс, щелепа. На голові гематома, ніс наче вбитий, щелепа пошкоджена. Через деякий час йому зателефонував кум і сказав, що тих хто вчинив стосовно твого батька впіймали. Він приїхав до поліції і там дізнався подробиці того, що сталося з батьком. Злочином йому збитки не завдані. Сестра батька займалася похованням його батька. Матеріально він батьку не допомагав. Батько зловживав спиртним. Будь-яких психічних вад батько не мав. Від ОСОБА_25 , бабусі ОСОБА_14 , по цій ситуації йому на картку було перераховано 370 грн. Крім цієї суми інші кошти йому не перераховували, не передавали. Цивільний позов він не заявляв. Вибачення у нього просили усі і батьки, бабуся і обвинувачені. Вони говорили: нам дуже шкода, що так сталось. Було раз, вони пропонували відшкодувати шкоду. Він відмовився, через неприязнь до них. При цьому конкретну суму відшкодування ніхто з них не називав. Хто здійснював впізнання батька не знає. Мабуть сестра батька. Покарання просить призначити винуватим на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що вона на пенсії 20 років. Чоловіка по імені ОСОБА_27 вона не знає. Можливо коли до неї підходили працівники поліції вона і підписувала, але що саме не знає, оскільки не читала, що підписує. Про безхатька ОСОБА_27 вона не цікавилась. Звичайно безхатьки на базарі були. Але масиви ОСОБА_16 і ОСОБА_28 , де вона на останньому із сином працювали на базарі, це різні райони у ОСОБА_17 .

Колегія суддів зазначає, що показання свідка ОСОБА_26 не спростовують і не підтверджують винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Також винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом:

= протоколом огляду місця події від 07.10.2018 р. з ілюстративною таблицею, план-схемою, відповідно до якого у нежитловому приміщенні розміром 7х7 метрів за адресою м. Біла Церква, вул. Леваневського, парк Леваневського, виявлено труп невідомого чоловіка із численними тілесними ушкодженнями в області голови та інших частин тіла (т. 1, а.с. 236-247);

= висновком експерта № 555-439 від 30.11.2018 р., відповідно до якого смерть ОСОБА_12 , 1968 року народження настала від сукупної травми голови та тулуба з переломом кісток склепіння та основи черепа, травматичним субдуральним крововиливом та ушкодженням кісток скелета та внутрішніх органів. Усі ушкодження, виявлені на тілі потерпілого заподіяні тупими предметами. Ушкодження на голові у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, субдурального крововиливу, субарахноїдальних крововиливів, синців, ран на голові мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя; ушкодження на тулубі у вигляді переломів ребер справа, ушкоджень реберної плеври, правобічного гемотораксу, гемоперітонеуму, крововиливу у товщу діафрагми, численних розривів печінки, крововиливу у навколониркову клітковину правої нирки, крововиливу у підшкірно-жирову клітковину передньої черевної стінки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя; ушкодження у вигляді синця на шиї, саден правої кисті, садна правої пахової ділянки мають ознаки легких тілесних ушкоджень та прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що на тілі потерпілого виявлено не менш ніж 15 точок прикладення сили (т.1, а.с. 248, 249);

= висновком експерта № 10-439 від 18.01.2019 р., відповідно до якого характер реактивних змін в ушкодженнях на тілі ОСОБА_12 вказують на те, що вони були заподіяні на протязі 60 хвилин до настання смерті потерпілого (т.1, а.с. 250);

= протоколом затримання ОСОБА_6 від 26.10.2018 року, час фактичного затримання 11 год. 30 хв. (т.2, а.с. 11-15);

= протоколом огляду речових доказів від 27.10.2018 р. з ілюстративною таблицею, постановою про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 27.10.2018 р. мобільного телефону «Fly FF243» (т.2, а.с. 16-18);

= постановою про визнання речовим доказом від 27.10.2028 року, відповідно до якої мобільний телефон «Fly FF243» визнано речовим доказом (т.2, а.с. 19);

= розпискою від 27.10.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_8 отримала на відповідальне зберігання мобільний телефон «Fly FF243» (т.2, а.с. 20);

= протоколом затримання неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби від 26.10.2018 року, час фактичного затримання 06 год. 30 хв. (т.2, а.с. 21-25);

= протоколом проведення слідчого експерименту від 05.11.2018 р. з підозрюваним ОСОБА_6 в присутності законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_29 , педагога, психолога, з відеозаписом на DVD-R диску, відповідно до якого ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту ретельно і детально розказав і показав, як саме він, неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби і ОСОБА_7 зайшли до закинутого приміщення де знаходився потерпілий, у якому він знаходився положенні, де кожний із них стояв, як кожний із них наносив удари, чим саме, їх кількість та у які частини тіла потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження потерпілому. Як неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, забрав у потерпілого гроші і цигарки. Відеозапис вказаної слідчої дії був переглянутий в судовому засіданні (т.2, а.с. 31-34);

= висновком експерта № 604-439 від 11.12.2018 р., відповідно до якого: п.1 - Смерть ОСОБА_12 настала від сукупної травми голови та тулуба з переломом кісток склепіння та основи черепа, травматичним субдуральним крововиливом та ушкодженням кісток скелета та внутрішніх органів. п.2 Тілесні ушкодження на тілі потерпілого могли виникнути за обставин вказаних ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час проведення слідчого експерименту за його участю від 05 листопада 2018 р. п.3 - Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 у вигляді ушкоджень на голові (перелом кісток склепіння та основи черепа, субдуральний крововилив, субарахноїдальні крововиливи, синці, рани на голові); синця на шиї, переломів ребер справа з ушкодженням реберної плеври та розвитком правобічного гемотораксу; розривів печінки з розвитком гемоперитонеуму, крововиливу у товщу діафрагми, крововиливу у навколониркову клітковину правої нирки могли утворитись від дій ОСОБА_6 , на які вказав він у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 05 листопада 2018 р. Дані ушкодження, окрім синця на шиї, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. п.4 - Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 у вигляді ушкоджень голови (перелом кісток склепіння та основи черепа, субдуральний крововилив, субарахноїдальні крововиливи, синці, рани на голові); синця на шиї, переломів ребер справа з ушкодженням реберної плеври та розвитком правобічного гемотораксу; розривів печінки з розвитком гемоперитонеуму, крововиливу у товщу діафрагми, крововиливу у навкониркову клітковину правої нирки, садна правої пахової ділянки - могли утворитись від дій неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби за обставин, на які вказав ОСОБА_6 у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 05 листопада 2018 р. Дані ушкодження, окрім садна правої пахової ділянки та синця на шиї, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. п.5 - Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 у виді розривів печінки з розвитком гемоперитонеуму, крововиливу у товщу діафрагми, крововиливу у навколониркову клітковину правої нирки могли утворитись від дій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за обставин, на які вказав ОСОБА_6 у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 05.2018 р. Дані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті (т.2, а.с. 35, 36);

= протоколом проведення слідчого експерименту від 05.11.2018 р. з підозрюваною неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби в присутності законного представника ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), захисника ОСОБА_30 , педагога, психолога, з відеозаписом на DVD-R диску, відповідно до якого неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби в ході слідчого експерименту ретельно і детально розказав і показав, як саме він, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зайшли до приміщення, у якому знаходився потерпілий. Він сказав, звертаючись до потерпілого: «Давай гроші» та як він, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 стояли відносно потерпілого, наносили потерпілому удари, чим саме, їх кількість та у які частини тіла потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження. Після чого він забрав грошові кошти у сумі 150 грн, які поділили між собою і пачку цигарок. Відеозапис вказаної слідчої дії був переглянутий в судовому засіданні (т.2, а.с. 37-40);

= висновком експерта № 603-439 від 11.12.2018 р., відповідно до якого: п.1 - Смерть ОСОБА_12 настала від сукупної травми голови та тулуба з переломом кісток склепіння та основи черепа, травматичним субдуральним кррововиливом та ушкодженням кісток скелета та внутрішніх органів. п.2 Тілесні ушкодження на тілі потерпілого могли виникнути за обставин вказаних неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби під час проведення слідчого експерименту за його участю від 05 листопада 2018 р. п.3 - Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 у вигляді ушкоджень на голові (перелом кісток склепіння та основи черепа, субдуральний крововилив, субарахноїдальні крововиливи, синці, рани на голові); синця на шиї, садна правої пахової ділянки, переломів ребер справа з ушкодженням реберної плеври та розвитком правобічного гемотораксу; розривів печінки з розвитком гемоперитонеуму, крововиливу у товщу діафрагми, крововиливу у навколониркову клітковину правої нирки могли утворитись від дій неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, на які вказав він у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 05 листопада 2018 р. п.4 - Дані ушкодження, окрім синця на шиї, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. п.5 - Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 у вигляді ушкоджень на голові, синця на шиї, садна правої пахової ділянки могли утворитись від дій ОСОБА_6 , за обставин на які вказала неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 05 листопада 2018 р. Ушкодження на голові мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. п.6 - Тілесне ушкодження у вигляді садна правої пахової ділянки могли утворитись від дій ОСОБА_7 , за обставин, на які вказала неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 05.2018 р. Дане ушкодження має ознаки легких тілесних ушкоджень та прямого причинного зв`язку з настанням смерті не має (т.2, а.с. 41, 42);

= протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2019 р. з підозрюваним ОСОБА_7 в присутності законного представника ОСОБА_31 , захисника ОСОБА_32 , педагога, з відеозаписом на DVD-R диску, відповідно до якого ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту ретельно і детально розказав і показав, як саме він, неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби і ОСОБА_6 зайшли до приміщення, у якому перебував потерпілий. Неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби запитав звертаючись до потерпілого: чи є нього гроші, той відповів не має. Як неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, ОСОБА_6 і він стояли відносно потерпілого, кожний із них наносив потерпілому удари, чим саме, їх кількість та у які частини тіла потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження потерпілому. Він бив по животу потерпілого, знімав з потерпілого за вказівкою неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби штани. Потерпілий уже сопів. У потерпілого з вуха йшла кров. Після чого чи неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби чи ОСОБА_33 у потерпілого забрали гроші, які були у неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, вони були купюрами по 1,2,10,20 грн. Гроші бачив у руках у неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби. Уся подія тривала приблизно 20 хвилин. Він обходив потерпілого і бив його. Ліхтарик був у неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби. ОСОБА_33 тримав ліхтарик. Були п`яні. Відеозапис вказаної слідчої дії був переглянутий в судовому засіданні (т.2, а.с. 43-46);

= висновком експерта № 19-439 від 22.01.2019 р., відповідно до якого п.1 - Смерть ОСОБА_12 настала від сукупної травми голови та тулуба з переломом кісток склепіння та основи черепа, травматичним субдуральним крововиливом та ушкодженням кісток скелета та внутрішніх органів. п.2 Тілесні ушкодження на тілі потерпілого, описані у пункті № 1 підсумків. Окрім синця на шиї, садна правої пахової ділянки, могли виникнути за обставин вказаних ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під час проведення слідчого експерименту за його участю від 04.01.2019 р. п.3 Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 у вигляді розривів печінки з розвитком гемоперитонеуму, крововиливу у товщу діафрагми, крововиливу у навколониркову клітковину правої нирки могли утворитись від дій ОСОБА_7 за обставин, на які вказав він у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 04.01.2019 р. Розриви печінки з розвитком гемоперитонеуму, крововиливу у товщу діафрагми, крововиливу у навколониркову клітковину правої нирки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію - як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. 4. Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 у вигляді ушкоджень на голові (перелом кісток склепіння та основи черепа, субдуральний крововилив, субарахноїдальні крововиливи, синці, рани на голові) могли утворитись від дій неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби, за обставин, на які вказав ОСОБА_7 у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 04.01.2019 р. Дані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. 5. Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 у вигляді ушкоджень голови (перелом кісток склепіння та основи черепа, субдурального крововиливу, субарахноїдальні крововиливи, синці, рани на голові). перелом ребер справа з ушкодженням реберної плеври та розвитком правобічного гемотораксу; розривів печінки з розвитком гемоперитонеуму, крововиливу у товщу діафрагми, крововиливу у навколониркову клітковину правої нирки, могли утворитись від дій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на які вказав ОСОБА_7 у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 04.01.2019 р. Дані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті (т.2, а.с. 47, 48);

= висновком судово-психіатричного експерта № 28 від 16.01.2019 р., відповідно до якого: 1. Процес надання показань ОСОБА_6 на даному для дослідження відеозаписі слідчих дій має наступні індивідуально-психологічні особливості: надає показання переважно діалогічній формі, добре орієнтується в деталях своїх показів та послідовності викладення інформації, неодноразово відтворюючи її в однаковій послідовності. На запитання слідчого відповів по суті отриманого питання, впевнено, з коротким та однаковим значенням по справі. Динаміка відповідей при обговоренні обставин, що мають значення по справі, рівномірна, емоційний фон рівний, точки фіксації погляду стабільні та відповідають актуальній ситуації. Тримається спокійно, ознак невпевненості в собі чи тривоги не виявляє. Все це свідчить про достатнє та детальне володіння ним інформацією, що має значення по справі та самостійним її викладенням. 2. Комунікативна діяльність ОСОБА_6 на наданому на дослідження відеозаписі слідчих дій має наступні особливості: темп мовлення середній; мовленеві реакції достатньо жваві, комунікативно спрямовані, емоційно забарвлені, з використанням відповідних його інтелектуальному потенціалу та особистісних рис висловлювань та фраз; динаміка надання показань під час обговорення обставин, що мають значення у кримінальному провадженні рівномірна, емоційний фон рівний. Все це свідчить про достатнє та детальне володіння ним інформацією, що має значення у кримінальному провадженні, та самостійним її викладенням. 3. У поведінці ОСОБА_6 на наданому для дослідження відеозаписі слідчих дій психологічні особливості, які дають підстави для визначення ознак несамостійного надання показань, не спостерігається. 4. На наданому на дослідження відеозаписі слідчих дій ознак психологічного впливу, навіювання, примусу на ОСОБА_6 з боку осіб, які приймали участь у проведенні та фіксації даної слідчої дії не спостерігається. 5. Ознак підвищеної схильності до фантазування у ОСОБА_6 не спостерігається. 6. На наданому на дослідження відеозапису слідчих дій у ОСОБА_6 ознак навіювання, впливу, примусу чи інших дій, які б могли спотворити зміст її показів, не спостерігається (т.2, а.с. 51-53);

= висновком судово-психіатричного експерта № 25 від 09.12.2019 р., відповідно до якого: 1. Процес пояснень, наданих ОСОБА_7 під час слідчих дій із застосуванням відеозапису має наступні індивідуально-психологічні особливості: увага загалом активна протягом всієї процедури допиту. Періодично уникає зорового контакту. Відповіді змістовні та послідовні. 2. Комунікативна діяльність ОСОБА_7 характеризується психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у нього під час слідчих дій внутрішньо суперечливих моделей (схем мислення) власної поведінки стосовно пояснень ним особливостей обставин подій, про які він повідомляє. 3. Ознак психологічного впливу (чи тиску) як з боку вербального (мовного), і та невербального (інтонаційного, жестово-знакового) учасниками слідчих дій під час комунікативного процесу з ОСОБА_7 не визначено. Поставлені ОСОБА_7 запитання мали переважно уточнюючий характер. Інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містять емоційного залучення. Побудова допиту та слідчого експерименту, схильність до фантазування ОСОБА_7 не спостерігається (т.2, а.с. 54, 55);

= протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.12.2018 року, відповідно до якого вилучено інформацію, що перебуває в ПрАТ «Київстар» з описом та додатком до протоколу CD-диском (т.2, а.с. 56-58);

= висновком судово-психіатричного експерта № 542 від 14.11.2018 р., відповідно до якого: 1. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. 2. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_6 не виявлено. 4. ОСОБА_6 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 5. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує. 6. Клінічнних ознак алкоголізму у ОСОБА_6 під час проведеного обстеження не виявлено (т.2, а.с. 77, 78);

= висновком судово-психіатричного експерта № 24 від 09.01.2019 р., відповідно до якого: 1. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. 2. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. У ОСОБА_7 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. 4. ОСОБА_7 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 5. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує. 6. Клінічнних ознак алкоголізму у ОСОБА_7 під час проведеного обстеження не виявлено (т.2, а.с. 87, 88).

Прокурором надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003955 від 07.10.2018 року, правова кваліфікація ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України (т.1, а.с. 234, 235).

Стороною захисту надані суду наступні докази.

Показання законного представника неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ) про те, що вона мати, законний представник неповнолітньої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та кримінальне провадження зупинене в зв`язку з проходженням військової служби Він проживав з нею. Вона сина виховувала сама без чоловіка. У той день вона була у ніч на роботі у Києві, а син залишався з її мамою, його бабусею. Вона телефонувала увечері сину, але його телефон був вимкнений. У день затримання її сина їй зателефонувала її мати і повідомила про це. Про підстави затримання їй не було відомо. Коли вона приїхала до відділу поліції, то тривалий час не могла зустрітися із своїм сином. Потім ця зустріч відбулася. Допит сина, слідчий експеримент із сином здійснювалися у її присутності. Вважає, що син не міг вчинити того, що розповідав. Син говорив їй, що гроші не забирав. Він розповідав їй, що наніс декілька ударів потерпілому, один по обличчю, відштовхнув його. Інше не розповідав. У теперішній час син одружений. Має дитину.

Показання свідка ОСОБА_8 про те, що вона мати, законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 26.10.2018 р. їй зателефонував слідчий і сказав, що її сина затримано, щоб вона приїхала. Чому сина затримали їй не повідомили. Потім сказали, що затримали через те, що трапилося на початку жовтня на консервному заводі. По події 7.10.2018 р. сина тоді не затримували, у той день зранку він прийшов додому. Їй тоді сказав, що заблудилися на консервному заводі, їх затримав охоронник. Її син по натурі скритий, не усе їй розповідає. Він не повідомляв їй толком що сталося. Після допиту сина слідчим у її присутності, вона ще вдома його питала про це, він їй сказав, що пару ударів потерпілому наносив.

Показання свідка ОСОБА_20 про те, що вона бабуся, законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 . Її онук проживав спочатку із матір`ю, а потім його матір ув`язнили за наркотики. Онука може охарактеризувати як дуже доброго і чесного. Він ніколи не брехав. Вона не знає, що було 7.10.2018 р. Їй подзвонили із поліції і сказали, що її онука затримали, щоб вона прихала і забрала його. Коли вона приїхала, ОСОБА_22 був у нетверезому стані, майже не міг розмовляти. На неї за це було накладено стягнення у виді штрафу. Увечері переддень цьому, її онук вдома рубав дрова, до нього прийшов ОСОБА_34 і запросив іти гуляти. Він пішов із ОСОБА_35 . У той вечір вона телефонувала ОСОБА_22 , він сказав, що скоро буде, а потім не відповідав на її дзвінки. Коли вона розпитувала де вони були, він казав, що не знає. Казав, що випили, ОСОБА_33 його тягнув. Де вони були не пам`ятає. Опинилися біля консервного заводу. Потім приїхала поліція і їх забрали. Коли ОСОБА_22 слідчий допитував у її присутності, вона взнала, що сталося. На слідчому експерименті ОСОБА_22 розказав і показав як усе було. Вона також запитувала ОСОБА_22 чи це правда, він сказав, що це правда.

Показання свідка ОСОБА_36 про те, що не пам`ятає в якому році це було, влітку чи восени, він працював начальником охорони консервного заводу. Приблизно о 23 годині йому зателефонував старший охоронець та сказав, що затримали людину, яка проникла на територію заводу, при цій людині був дорогий фотоапарат. Також охоронець повідомив, що на території заводу було три людини, двоє перестрибнули з території, затримали одного. Порушник бризнув газовим балончиком. Він ( ОСОБА_36 ) робив огляд затриманого. Приїхали працівники поліції, затримали порушника, вилучили в нього речі і забрали його в поліцію близько 00 год. 30 хв. Ці особи проникли на територію шляхом «перекусу» проволоки «ягози». Було відео як ці особи «перекусували» проволоку, на відео видно силуети людей. Затриманий хлопець років 20-25, худенький, щупленький. Слідів крові на затриманому він не бачив. Завод розташований по вулиці біля переїзду в районі рибгоспу, район Леваневського.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні допитано лікаря, судово-медичного експерта ОСОБА_37 , який в суді показав, що підтримує висновок № 603-439 від 11.12.2018 року, в даному висновку він зробив посилання на висновок експертного дослідження трупа, перераховуючи всі тілесні ушкодження на тілі трупа. Механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_38 , які утворилися від ноги чи руки не можна розмежувати, він ( ОСОБА_39 ) зазначив, що тілесні ушкодження були нанесені тупими предметами, до яких належить і рука, і нога. Послідовність нанесення тілесних ушкоджень встановити не можна. Зазначив, що перед складанням висновку він неодноразово переглядав диск із слідчим експериментом, вивчав надані матеріали. На запитання захисника повідомив, що якщо особи били в одну анатомічну ділянку, то можливо нанесення однакових тілесних ушкоджень велика. Силу удару визначити не можна, оскільки це фізична величина, але сила була достатня для виникнення тілесного ушкодження.

Колегія суддів вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_10 щодо недопустимості доказів, виходить з наступного.

Захисник просила колегію суддів визнати недопустимими доказами: протокол огляду місця події від 07.10.2018 року; протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 05.11.2018 року та неналежними і недопустимими доказами протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 05.11.2018 року, висновок експерта № 605-439, висновок судово-психіатричного експерта № 28 від 16.12.2019 року.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 28.01.2020 у справі № 359/7742/17 (провадження № 51-2114км19), застосовуючи положення ст. 87 КПК при оцінці доказів, наданих сторонами, суд виходить із того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку істотного порушення прав і свобод людини.

Так, в своєму клопотанні захисник зазначає, що протокол огляду місця події від 07.10.2018 року є недопустимим доказом, оскільки містить виправлення з друкованих на рукописні, при складанні протоколу використовувалися технічні засоби фіксації носіїв інформації мобільний телефон «Iphone», з якого були роздруковані фотографії, який не визнаний речовим доказом. Схему місця події склав спеціаліст Дяконець, який взагалі не зазначений як учасник та його підпис відсутній.

Колегія суддів вважає допустимим доказом протокол огляду місця події від 07.10.2018 року, оскільки він складений без будь-якого порушення процесуального закону та без істотного порушення прав людини і основоположних свобод (ст. 87 КПК).

Захисник зазначає, що протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 05.11.2018 року є недопустимим доказом, оскільки слідчий наперед проговорював ОСОБА_6 що потрібно зробити, де стати, що взяти в руки, чим порушив порядок проведення слідчого експерименту та здійснював тиск на Костенка.

Колегія суддів вважає допустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 05.11.2018 року, оскільки він був проведений в присутності захисника ОСОБА_29 , законного представника неповнолітнього підозрюваного, педагога та психолога. Дані особи не мали зауважень та заперечень до проведення слідчого експерименту.

Колегія суддів вважає, що посилання захисника на здійснення слідчим тиску на ОСОБА_6 під час слідчого експерименту є таким, що не відповідає дійсності.

Захисник також посилалася на те, що неналежним і недопустимим доказом є протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 05.11.2018 року, оскільки під час перегляду слідчого експерименту в суді на диску було записано зовсім іншого підозрюваного, інший злочин та обставини.

Колегія суддів вважає належним та допустимим протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 05.11.2018 року, виходячи з наступного. Дійсно, під час перегляду слідчого експерименту в суді на диску було записано зовсім іншого підозрюваного. Проте, прокурором надано запис вказаного слідчого експерименту, отриманого від слідчого відповідно вимог до чинного законодавства, переглянуто всіма учасниками процесу. Відео слідчого експерименту повністю відповідає рукописному тексту протоколу вказаного слідчого експерименту.

Вирішуючи питання неналежності та недопустимості висновку експерта № 605-439 та висновку судово-психіатричного експерта № 28 від 16.12.2019 року, колегія суддів виходить з наступного.

Так, захисником зазначено, що дані висновки отримані з порушенням ст. 87 КПК України, а саме під час складання висновку експерта № 605-439 не зазначено чи переглядав експерт електронний носій, на якому зафіксований слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_6 . Що стосується висновку судово-психіатричного експерта № 28 від 16.01.2019 року, захисник зазначає, що відомості, зазначені експертом в описовій частині, є недостовірними.

Колегія суддів вважає висновок експерта № 605-439, висновок судово-психіатричного експерта № 28 від 16.12.2019 року належними та допустимими доказами, оскільки вони містять фактичні дані, тобто такі, що є беззаперечні та не викликають сумніву, які отримані з дотриманням встановленого порядку та без істотного порушенням прав людини і основоположних свобод (ст. 87 КПК). Висновки експерта зроблені з дотриманням правил оформлення висновку експерта, містять вступну, описову, дослідну частину та висновки. Кожна з частин викладена з дотриманням встановлених вимог. Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_39 зазначив, що перед складанням висновку він неодноразово переглядав диск із слідчим експериментом, вивчав надані матеріали. У висновку судово-психіатричного експерта № 28 від 16.12.2019 р. зазначено, що експерту надавався відеозапис слідчих дій з ОСОБА_6 , під час перегляду якого та, враховуючи особисте спілкування з ОСОБА_6 , експерт зробила висновок про комунікативну діяльність, ознаки психологічного впливу (тиску) на ОСОБА_6 , які відсутні, про відсутність схильності до фантазування, про відсутність навіювання, впливу чи примусу до підекспертного.

Факт незаконного затримання ОСОБА_6 визнано слідчим суддею під час обрання йому запобіжного заходу, про що зазначено в ухвалі слідчого судді від 27.10.2018 року, ОСОБА_6 було звільнено з-під варти. Під час затримання ОСОБА_6 жодних слідчий дій з останнім не проводилося.

При цьому колегія суддів, керуючись вимогами ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши надані стороною захисту докази: показання законних представників ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ОСОБА_8 в частині: не вчинення, часткового вчинення їх синами інкримінованих їм дій, визнає їх неспроможними та відхиляє їх, оскільки вони зацікавлені у результаті кримінального провадження, та спростовуються показаннями обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були дані та показані ними в ході слідчого експерименту проведеного за участю кожного із них, у присутності їх законних представників ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , їх захисників ОСОБА_29 , ОСОБА_11 , письмовими доказами, дослідженими судом, які вищенаведені у цьому вироку.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожному), передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд в ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мітрофанов проти Республіка Молдова» розглянувши доводи обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисників, наведені на їх захист, захист обвинувачених щодо недоведеності вчинення ними інкримінованих їм злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 4. 121 ч. 2 КК України, оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України у сукупності із іншими дослідженими судом доказами, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями самих обвинувачених, письмовими доказами, дослідженими судом, які вищенаведені у цьому вироку.

При цьому суд зазначає, що у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дійсно вчинили:

напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень - злочин, передбачений ст. 187 ч.4 КК України;

умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого злочин, передбачений ст. 121 ч.2 КК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч. 1,2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

вчинення злочинів

напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень - злочин, передбачений ст. 187 ч. 4 КК України;

умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого злочин, передбачений ст. 121 ч. 2 КК України;

наявності у цих діях складу злочину, передбаченого ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України;

доведеності вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожним) нападу на потерпілого ОСОБА_12 з метою заволодіння його майном, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

доведеності вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожним), разом, спільно, групою осіб умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , що спричинило його смерть;

доведеності вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожним) зазначених суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочину, передбаченого ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України;

винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожного) у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України.

Встановлене у ході судового розгляду дозволяє суду зробити висновок про обгрунтованість висунутого проти:

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожного) обвинувачення у вчиненні кожним із них злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України.

Досліджені належні, допустимі, достовірні, такі що узгоджуються між собою докази, суд визнає достатніми, щоб покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожного) кваліфікує за:

ст. 187 ч. 4 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

ст. 121 ч.2 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожному) враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність кожного із них за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, особу кожного винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання кожного із них, необхідне й достатнє для виправлення кожного та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожний) за формою вини, ступенем тяжкості вчинили умисні особливо тяжкий і тяжкий злочини.

Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих їм кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожний) усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки і бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом ст. 24 ч. 2 КК України, при вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має задовільний стан здоров`я, рівень розвитку відповідно віку. ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованих йому злочинів не судимий. На обліку у лікарів нарколога, психіатра ОСОБА_6 не перебуває. За місцем проживання, колишнього навчання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом визнається вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має задовільний стан здоров`я, рівень розвитку відповідно віку, проживає із матір`ю, співмешканцем матері, двома сестрами. Має умови для проживання і навчання задовільні. Родина багатодітна, перебуває на обліку в Фурсівській сільській раді, як сім`я в складних життєвих обставинах. На обліку у лікарів нарколога, психіатра ОСОБА_7 не перебуває. За місцем проживання, колишнього навчання характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом визнаються: вчинення злочину неповнолітнім, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Судом в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено дорослих підбурювачів неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до вчинення ними інкримінованих кожному із них злочинів.

Суд при призначенні покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожному) враховує положення ст. 3 Конституції України: людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд констатує, що протиправні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожного із них) були безпосередньо спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, посяганням на життя ОСОБА_12 , посяганням на його особисту недоторканність та безпеку, власність.

Суд визнає, що протиправні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожного) мають незворотні наслідки у виді смерті ОСОБА_12 , 1969 року народження, смерті громадянина України.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, обставини кримінальних правопорушень, його особисту роль у групі осіб, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченого, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик його небезпеки для суспільства, вважає, що ОСОБА_6 представляє підвищену суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції ст. 187 ч. 4 КК України і ближче до нижньої межі санкції ст. 121 ч. 2 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2024 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 11.06.2025 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 09.01.2024 року (з дня затримання останнього в рамках кримінального провадження № 0005433 від 19.11.2023 року, покарання за яке ОСОБА_13 було призначено вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2024 року) по 10.06.2025 року (включно) за ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, обставини кримінальних правопорушень, його особисту роль у групі осіб, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченого, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик його небезпеки для суспільства, вважає, що ОСОБА_7 представляє підвищену суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України.

Щодо додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ст. 187 ч. 4 КК України, то зважаючи на вимоги ст. 98 ч. 2 КК України, то неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 воно не може бути призначене, виходячи з наступного.

Оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачені були неповнолітніми, то, враховуючи положення ч. 2 ст. 98 КК, до них неможливо застосовувати конфіскацію майна за правилами ч. 2 ст. 52 КК, якою передбачено, що конфіскація майна є додатковим покаранням, яке призначається у випадку, якщо воно передбачено санкцією статті кримінального закону за вчинений злочин (рішення Верховного Суду у справі у справі № 465/5005/15 від 17.12.2019 року).

Положеннями ч. 2 ст. 98 КК встановлено обмеження щодо видів додаткових покарань які можуть бути призначені неповнолітнім та визначено, що до цих осіб можуть бути застосовані лише додаткові покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Вказана норма є імперативною, а тому зазначений у ній перелік видів покарань, які додатково можуть бути застосовані до неповнолітніх, є вичерпним. Інші додаткові види покарань щодо осіб, які вчинили злочин до досягнення ними повноліття не застосовуються, навіть у випадку якщо ці особи на час розгляду справи досягли повноліття.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для їх можливого виправлення та попередження вчинення кожним обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожному) більш м`якого покарання в частині строку покарання, передбаченого санкцією ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України, на переконання суду, буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, особу кожного обвинуваченого.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (кожного) положень ст.ст. 69,75 КК України, оскільки судом, в ході судового розгляду, незважаючи на встановлення стосовно кожного із них декількох обставин, що пом`якшують покарання, не може їх визнати такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кожним кримінальних правопорушень, зважаючи на незворотні наслідки їх дій у виді смерті ОСОБА_12 , звільнення від відбування покарання з випробуванням буде явно несправедливим через м`якість, зважаючи на злочинні дії кожного із них стосовно ОСОБА_12 .

Суд переконаний, що призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 більш суворого покарання в частині строку покарання, передбаченого санкцією ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України, на переконання суду, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи їх (кожного) молодий вік.

Цивільний позов, процесуальні витрати у кримінальному провадженні, відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон «Fly FF243», переданий за розпискою від 27.10.2018 р. ОСОБА_8 , слід вважати повернутим володільцю, матеріали ЖЕО № 32724 від 07.10.2018 року зберігати при матеріалах кримінального провадження (судових).

Долю інших речей, які зазначені як вилучені при огляді місця події від 07.10.2018 р. у додатку до обвинувального акта п.1 ОСОБА_40 проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії Реєстру матеріалів досудового розслідування цього кримінального провадження, суд не вирішує, оскільки прокурором не надані суду відповідні процесуальні документи постанова/и про визнання їх речовими доказами і не надані документи про їх теперішнє місцезнаходження.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 100 ч. 12 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства.

В ході досудового розслідування ОСОБА_6 затриманий 26 жовтня 2018 р. , 27 жовтня 2018 р. він звільнений з-під варти. Запобіжний захід не застосовувався.

В ході досудового розслідування, судового розгляду ОСОБА_7 не затримувався, стосовно нього запобіжний захід не застосовувався.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 11.06.2025 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 09.01.2024 року по 10.06.2025 року (включно) та строк попереднього ув`язнення з 26.10.2018 року по 27.10.2018 року за ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченим ОСОБА_6 ОСОБА_7 передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на справедливий суд, захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд вважає у вироці наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за:

= ст. 187 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років без конфіскації майна;

= ст. 121 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2024 року і остаточно призначити покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 11.06.2025 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 09.01.2024 року по 10.06.2025 року (включно) та строк попереднього ув`язнення з 26.10.2018 року по 27.10.2018 року за ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за:

= ст. 187 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років без конфіскації майна;

= ст. 121 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня затримання останнього після звернення вироку до виконання.

Речові докази: мобільний телефон «Fly FF243», переданий за розпискою від 27.10.2018 р. ОСОБА_8 вважати повернутим володільцю.

Речовий доказ: матеріали ЖЕО № 32724 від 07.10.2018 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження (судових) зберігати при матеріалах кримінального провадження (судових).

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, законним представникам, захисникам.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3