Справа № 674/1328/24
Провадження № 1-кп/674/26/25
УХВАЛА

іменем України

08 вересня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471 від 22.06.2023 року про обвинуваченняОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.255; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317; ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.255; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор ОСОБА_3 надіслав до суду клопотан ня про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотань відносно кожного з цих обвинувачених зазначає, що запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою продовжені ухвалою суду до 18.09.2025. На теперішній час виникла необхідність у продовженні застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, оскільки завершити судовий розгляд у строк дії ухвали неможливо, а встановлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку кожного із обвинувачених. Згідно переданого до суду обвинувального акту зазначені особи обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, натепер продовжують існувати ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та обвинувачених у даному кримінальному провадженні та можуть вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказані клопотання з наведених у них підстав та обгрунтувань.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вказав, що прокурор мав би навести вагомі аргументи, що відповідні ризики збереглись або збільшились, наведені ризики не підтверджені жодними документами, є однаковими стосовно кожного із обвинувачених. Також зазначив, що ОСОБА_5 не може впливати на свідків, позиція щодо ухилення від суду є тривалою та необґрунтованою. Вважає, що можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі або визначити заставу. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що вина не доведена, свідки допитані, речові докази знаходяться у прокурора, а мотиви ризиків переписані зі ст. 177 КПК України та є необґрунтованими. Вважає можливим застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримує позицію захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_13 проти задоволення клопотання прокурора також заперечувала, зазначила, що наведені в клопотанні ризики не доведені, окремі свідки не з`являлись до суду, а відповідний рапорт щодо ухилення від суду не стосується цього обвинуваченого. В клопотанні не враховано наявність в ОСОБА_7 двох хворих дітей. Вважає можливим застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_12 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказали, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, сім`ю, дітей, був працевлаштований, тому можливо застосувати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також зазначили, що допитані свідки жодних суттєвих показань щодо обвинувачення не надали, наведені в клопотаннях ризики повторюються та не підтверджені.

Захисник адвокат ОСОБА_14 заперечив проти задоволення клопотання відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , вважає можливим змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт для надання можливості їй лікуватись, в неї є сім`я, діти. Наведені в клопотанні ризики вважає надуманими, недоведеними, фактично всі свідки допитані, ризик впливу на свідків чи знищення документів не обґрунтований. Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала позицію свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотань, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд при їх вирішенні виходить із такого.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.07.2025 кожному із обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.09.2025 включно, без визначення застави.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд з`ясовує, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу.

Згідно наданого суду обвинувального акту ОСОБА_5 , ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні зазначених вище особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів в складі злочинної організації як організатори та керівники злочинної організації, санкції яких, у разі доведення винуватості, передбачає покарання до 12 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні вказаних в обвинувальному акті особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів в складі злочинної організації як виконавці злочинної організації, санкції яких також передбачають покарання, у разі доведення винуватості, до 12 років позбавлення волі.

Наявність обвинувального акту на розгляді суду з відповідним висновком обвинувачення, сукупністю доказів, які сторона обвинувачення вважає достатніми, тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в разі визнання їх винуватими у зазначених кримінальних правопорушеннях, свідчить про ризик їх можливого переховування від суду. А можливе вчинення згідно обвинувального акту таких злочинів у складі злочинної організації істотно збільшує такий ризик.

Зазначений ризик додатково підтверджується й попередньо наданим прокурором рапортом старшого оперуповноваженого УБН ГУНП в Тернопільській області від 20.01.2024 про те, що в ході виконання доручень слідчого, а також проведеними заходами у даному кримінальному провадженні отримано інформацію, що організатор даної злочинної організації знаходиться на тимчасовому перебуванні у республіці Польща. Також дана особа запевняє усіх учасників, що в разі викриття їх правоохоронними органами, він забезпечить безперешкодний перетин кордону України з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для обвинувачених у вигляді можливого ув`язнення у майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тому ризик переховування від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, кожним із обвинувачених є реальним через тяжкість обвинувачення, в тому числі й у вчиненні злочинів у складі злочинної організації.

Щодо ризику впливу на свідків судом враховується, що інкриміновані обвинуваченим злочини, за твердженням сторони обвинувачення, вчинені злочинною організацією з відповідним розподілом ролей та координації діяльності. Також злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів носять латентний (прихований) характер. Специфіка таких злочинів свідчить про можливість застосування впливу на свідків для зміни своїх показань.

На теперішній час не допитані окремі свідки, в тому числі й свідок зі зміненими анкетними даними. Можливе надання викривальних свідчень таким свідком може сприяти вчиненню обвинуваченими, як зазначено вище, з відповідною координацією дій, незаконного впливу на того.

Крім того, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків. З урахуванням того, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України відкриті матеріали кримінального провадження, у тому числі протоколи допиту свідків з наданими показаннями, тому існує ймовірність того, що кожен із обвинувачених може впливати на свідків з метою ненадання показань, перекручування або спотворення відповідних обставин.

Тому ризик впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявним через обґрунтовану ймовірність вчинення обвинуваченими таких дій.

Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи кількість епізодів умисних протиправних дій, що інкримінуються кожному з обвинувачених, а також фактичні обставини їх вчинення. Зокрема, згідно викладеного обвинувачення наявна велика кількість епізодів злочинної діяльності злочинної організації, поширення її діяльності в кількох областях України та за межами території України, та пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Про ризик такої поведінки як у складі групи, так і обвинуваченим ОСОБА_4 враховуються попередньо надані прокурором витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні 0000364 та копія ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , щодо наявності підозри в інших пізніших за часом кримінальних правопорушеннях.

Підсумовуючи наведене слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Також згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повторне зазначення в ухвалі про продовження запобіжного заходу одних і тих самих ризиків, з обґрунтуванням продовження їх існування, не становитиме порушення права на свободу та на особисту недоторканість (рішення ЄСПЛ «Штепа проти України», «Войкін проти України»).

Як зазначалося попередньо, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав за сталою практикою Європейського суду з прав людини вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Наведені вище обставини, відомості про обвинувачених, а також характер інкримінованих їм кримінальних правопорушень свідчать про те, що заявлені раніше ризики не зменшились, наявні натепер, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Позиції обвинувачених та їх захисників про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів суд відхиляє через наявність вище наведених обґрунтованих ризиків та реальну можливість здійснення таких дій обвинуваченими як кожним самостійно, так і з координацією відповідних дій у складі групи.

Наявність в обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 постійних місць проживання, сімей, дітей, за їх твердженням міцних соціальних зв`язків враховується судом. В той же час, зазначене в обставинах даного провадження не є достатніми підставами для застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки не забезпечать досягнення дієвості цього провадження.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника про незадовільний стан здоров`я обвинуваченої, потреби у тривалому спеціалізованому лікуванні були оцінені попередньо з урахуванням відомостей з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_8 від 10.06.2025, з якої не вбачається неможливість утримання обвинуваченої в умовах слідчого ізолятора. Інших медичних документів натепер стороною захисту не надавалось.

Стосовно тривалості судового розгляду слід зазначити, що на таке має вплив кількість учасників провадження, їх процесуальна поведінка (заміна захисників, численні клопотання захисників, в тому числі про відкладення судових засідань, заявлення відводів, які визнаються в подальшому необґрунтованими), ускладнення погодження дат судових засідань через зайнятість захисників та великий обсяг доказів.

З урахуванням ст.197 КПК України суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 06.11.2025 включно.

Відповідно до п.п.4,5 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи наведені вище ризики, мети застосування запобіжних заходів, обставин інкримінованих діянь: вчинення злочинів, передбачених відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України і особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та інформації щодо можливого переправлення закордон суд вважає за недоцільне визначати розмір застав кожному із обвинувачених.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 331, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 06.11.2025 включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 06.11.2025 включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 06.11.2025 включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 06.11.2025 включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 06.11.2025 включно, без визначення застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 12 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1