Єдиний унікальний номер судової справи 201/2932/25
Номер провадження 1-кс/201/1151/2025
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником Білокуракинського відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Алчевськ Луганської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Слідчий 1 відділення слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні начальником Білокуракинського відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України в межах кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу 3 управління ( з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0000385, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, обґрунтоване наступним.

В межах зазначеного кримінального провадження 14 січня 2025 року відносно ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території за викладених у клопотанні обставин.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Луганська та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 6 (7931) від 07.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 07.01.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_7 на 10 годину 00 хвилин 11, 12 та 13 січня 2025 року за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000385 від 04.07.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

14 січня 2025 року стосовно ОСОБА_7 слідчим за погодженням прокурора складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 14.01.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» №11 (7936) від 14.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також одночасно з повідомленням про підозру опубліковано оголошення із повісткою про виклик підозрюваної ОСОБА_7 на 10 годину 00 хвилин 18, 19 та 20 січня 2025 року для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000385 від 04.07.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначені час та місце громадянка України ОСОБА_7 не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Таким чином, 14 січня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Постановою слідчого від 21.01.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участі вказаних свідків, протоколом огляду від 31.07.2024 року.

Факт тимчасової окупації території м. Луганська є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом огляду від 31.07.2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні за наявності обґрунтованої підозри та передбачених п. п. 1, 2 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України клопочить перед слідчим суддею про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, так як підозрювана перебуває на тимчасово окупованій територій.

Підсумовуючи викладене у клопотанні слідчий за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні, із посиланням на положення ч. 6 ст. 176, абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, просив обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Зазначив, що суду надані всі докази в обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на ого необґрунтованість та недоведеність того, факту, що його підзахисна перебуває на даний час на тимчасово окупованій території. Також вказав, що йому, як захиснику, слідчим не вручене повідомлення про підозру його підзахисної ОСОБА_7 .

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження №0000385 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Луганська та проведенням бойових дій повістку про виклик ОСОБА_7 на 10 годину 00 хвилин 11, 12 та 13 січня 2025 року було опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» № 6 (7931) від 07.01.2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 07.01.2025 року.

В межах даного кримінального провадження 14 січня 2025 року слідчим за погодженням прокурора складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке, у зв`язку із неможливістю вручення останній та повісткою про виклик до слідчого на 10 годину 00 хвилин 18, 19 та 20 січня 2025 року було опубліковане на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 14 січня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № 11 (7936) від 14.01.2025 року.

На виклики слідчого підозрювана ОСОБА_7 жодного разу не з`явилася і про причини свого неприбуття не повідомила.

Постановою слідчого від 21 січня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_7 оголошено в розшук.

22 січня 2025 року постановою слідчого зупинене досудове розслідування в кримінальному провадженні.

11 березня 2025 року постановою слідчого досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлене.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язкової участі підозрюваного.

Підозрюваному на виконання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України повинні надаватися копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відомості про те, що підозрюваною ОСОБА_7 отримано копію зазначеного клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, що передбачено ч. 2 ст. 184 КПК України, відсутні.

За положеннями частини шостої статі 193 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1422-IX від 27.04.2021, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Водночас, слідчий суддя констатує, що цілком підтверджено і стороною обвинувачення під час цього розгляду, ОСОБА_7 у міжнародний розшук не оголошувалася.

Тож, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може здійснити розгляд клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної ОСОБА_7 лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрювана виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором тощо.

Обов`язок доведення наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, покладається на особу, яка подала клопотання про застосування запобіжного заходу, та має підтверджуватися відповідними доказами.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що документи якими слідчий обґрунтовує клопотання повинні бути додані одразу слідчому судді, надання таких документів до апеляційної інстанції положеннями КПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За положеннями ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, повістки про виклик до слідчого та вручення підозри шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора здійснюється лише після вжиття заходів передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 135 КПК України - шляхом вручення за місцем проживання особі, надсилання поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком, в телефонному режимі або телеграмою, або вручення членам сім`ї такої особи, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Органом досудового розслідування не вжито жодного заходу щодо належного повідомлення ОСОБА_7 про її виклик до слідчого, вручення підозри тощо.

Так, органом досудового розслідування взагалі не вжиті заходи щодо встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 , членів її сім`ї, наявності в неї телефону, електронної пошти тощо.

Згідно усталеної практики, ЄСПЛ вважає, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, Delcourt v. Belgium, рішення від 17 січня 1970 року, Series A no. 11, pp. 14-15, § 25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений (підозрюваний) можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього.

Огляд рішень Європейського суду з прав людини з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення підозрюваним, обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. T. v. Italy, цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

Сторона обвинувачення стверджує про перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території міста Луганськ, однак на підтвердження таких доводів до клопотання не додано достатніх та переконливих доказів.

В цьому контексті слідчий суддя вважає недостатньою інформацію отриману органом досудового розслідування з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 30.12.2024 року з підстав її неактуальності станом на час розгляду клопотання.

Тим більше, слідчий не обтяжив себе отриманням актуальних відомостей щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянкою України ОСОБА_7 станом на момент розгляду клопотання.

До того ж, посилання слідчого за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні на покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які під час свого допиту повідомили, що починаючи з 2014 року не підтримують контактів з ОСОБА_7 , з сайту південного митного управління федеральної митної служби рф їм стало відомо, що громадянка ОСОБА_7 зайняла посаду т.зв. «прес-секретаря Луганської митниці», а також на протоколи огляду певних публікацій, фото розміщених на офіційній сторінці «Федеральная таможенная служба» (мовою оригіналу), соціальною мережі «Одноклассники» та сайту «Южного таможенного управления» (мовою оригіналу), на яких нібито зафіксована ОСОБА_7 під час здійснення нею протиправної діяльності за відсутністю відповідного висновку портретної експертизи, є недостатніми та непереконливими, адже слідчий суддя позбавлений об`єктивної можливості ідентифікувати зафіксовану особу, як підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тим більше, згадані вище слідчі (розшукові) дії, зокрема, огляди інтернет-мережі, в тому числі, за участі свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , допити цих свідків, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками тощо проведені тимчасово виконуючим обов`язків заступника начальника 4 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_10 , під час проведення яких отримано інформацію щодо ймовірної злочинної діяльності ОСОБА_7 за відсутності наданого в порядку ст. 41 КПК України відповідного письмового доручення слідчого або прокурора, не можуть бути прийняті слідчим суддею до уваги, адже законність проведення таких слідчих (розшукових) дій саме оперуповноваженим викликає обґрунтований сумнів та безумовно впливає на обґрунтованість підозри.

Наведена позиція щодо відсутності повноважень у оперативних підрозділів за власної ініціативи без письмового доручення слідчого та/або прокурора проводити слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні узгоджується із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2019 року в справі № 676/7748/14-к.

В цьому контексті, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час цього розгляду не доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 виїхала та/ або перебуває на тимчасово окупованій території України, а додані до клопотання матеріали не містять достатніх доказів на підтвердження цього факту.

Отже, підсумовуючи наведене, слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту та вважає, що стороною обвинувачення під час цього розгляду не доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а додані до клопотання матеріали не містять достатніх доказів на підтвердження цього факту.

Окремо, слідчий суддя зауважує на тому, що фактично всі докази, якими слідчий обґрунтовує підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину зібрані упродовж періоду з 31 липня 2024 року по 03 серпня 2024 року, однак повідомлення про підозру ОСОБА_7 складено слідчим та затверджено прокурором лише 14 січня 2025 року.

Виходячи з матеріалів клопотання ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, участь захисника по цій категорії кримінальних правопорушень є обов`язковою.

Втім, під час розгляду клопотання встановлено, що захиснику ОСОБА_4 не було вручене повідомлення про підозру його підзахисної ОСОБА_7 , у повідомленні відсутній підпис захисника про отримання цього процесуального документу, що свідчить про порушення права на захист особи під час здійснення досудового розслідування.

Наведені у цьому рішенні обставини у їх сукупності свідчать про неналежне виконання органом досудового розслідування своїх службових обов`язків щодо своєчасного, повного та всебічного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у розумні строки та забезпечення належного права на захист.

Отже, з огляду на недотримання положень кримінального процесуального закону про виклик ОСОБА_7 до слідчого, повідомлення їй про підозру, а також відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором агресором або оголошена у міжнародний розшук, підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 41, 135, 176-178, 183, 193- 194, 278, 280-282, 369-372, 376, 395 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні начальником Білокуракинського відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 16 годині 45 хвилин 21 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1