Справа №403/99/25
провадження №1-кп/403/20/25
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000029 від 22 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка Донецької області, адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 та фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , маючого початкову загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, громадянина України, не перебуваючого на військовому обліку, згідно положень ст.89 КК України такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03 грудня 2024 року постановою Долинського районного суду Кіровоградської області, винесеною у справі №388/2269/24, яка набрала законної сили 13 грудня 2024 року, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років без оплатного вилучення транспортного засобу. 18 січня 2025 року ОСОБА_4 було ознайомлено з даною постановою під підпис.

Разом з тим, не зважаючи на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2024 року, маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керування транспортними засобами, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення норми ч.1 ст.129 Конституції України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на території України, обвинувачений ОСОБА_4 ухилився від виконання вище зазначеної постанови суду та продовжив керувати транспортними засобами, а саме: 22 січня 2025 року близько 14 год. 56 хв. обвинувачений ОСОБА_4 на автодорозі сполученням селище Устинівка - село Криничне Устинівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області керував легковим автомобілем марки «ВАЗ» моделі 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками групи реагування патрульної поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області на підставі п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» у зв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Суду показав, що дійсно здійснював керування траспортним засобом, будучи позбавленим права керування постановою суду, про що йому було відомо. В скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що повністю усвідомив протиправність своєї поведінки та зробив належні для себе висновки щодо недопустимості таких дій в подальшому. Прохав призначити йому покарання у мінімальному розмірі штрафу, який він в обов`язковому порядку сплатить.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення) та винуватості обвинуваченого у його вчиненні; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, та необхідних для вирішення судом відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України питань щодо речових доказів та судових витрат.

На підставі викладеного, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, які є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння змісту цих обставин обвинуваченим, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили; вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння містить склад кримінального правопорушення, який класифікується як кримінальний проступок.

За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови від 24 жовтня 2003 року №7), досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, відповідно до положень ст.89 КК України являвся таким, що не має судимості.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №739/1140/18, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті припинення судимості і є неприпустимим.

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність в матеріалах кримінального провадження довідки МВС України №, наявна в якій інформація не була спростована учасниками під час судового розгляду належними та докустимими доказами, обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, який раніше не вчиняв злочину та не відбував покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 станом на 29 січня 2025 року перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб (облікований в підрозділі Павлоградького району (1225) Дніпропетровської області з 03 серпня 2022 року).

Обвинувачений ОСОБА_4 не одружений. Докази на підтвердження наявності в обвинуваченого іншого сімейного стану матеріали кримінального провадження не містять та під час судового провадження учасниками надані не були.

Обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо як особа, яка громадський порядок не порушує та скарг на поведінку якої від сусідів не надходило. Згідно відповіді КНП «Долинська центральна лікарня» Долинської міської ради Кіровоградської області обвинувачений ОСОБА_4 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку Кропивницького районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області та в Павлоградському районному відділі Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не перебував та не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебував і не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_4 також не перебуває на військовому обліку військовозобов'язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про проходження ним військової служби відсутні. За змістом досудової доповіді, складеної стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем його проживання, умов життєдіяльності і відносин у суспільстві, результати оцінки ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення та імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом'якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним протиправного діяння, його осуді та визнанні ним своєї вини в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили. Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. За змістом ч.ч.1, 2 ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. При цьому розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного. Майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 не свідчить про той факт, що він не має законних джерел для сплати штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.382 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження та повідомлених обвинуваченим в судовому засіданні обставин, не вбачається наявності в нього тяжких обставин, внаслідок яких він, будучи особою працездатного віку, не має можливості отримати дохід у формі грошових коштів. На підставі викладеного, відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення,яке є кримінальним проступком; особи обвинуваченого, який відповідно до положень ст.89 КК України являється особою, раніше не судимою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно, його щирого каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, та відсутності тяжких наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, а також обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.382 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений ним кримінальний проступок, що виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта, - відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 8500 грн. 00 коп. (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні:

1) паперовий конверт, в якому міститься оптичний диск «MyMEDIA MyDVD-R 4,7 Gb 16х Speed 120 min» із двома відеозаписами з нагрудної цифрової бодікамери поліцейських СРПП ВП №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, на яких зафіксований момент виявлення вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , - залишити в матеріалах кримінального провадження №403/99/25 (провадження №1-кп/403/20/25) протягом усього часу їх зберігання;

2) паперовий конверт, в якому міститься оптичний диск «MyMEDIA MyDVD-R 4,7 Gb 16х Speed 120 min» із двома відеозаписами з нагрудної цифрової бодікамери поліцейських СРПП ВП №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, на якому зафіксований момент ознайомлення ОСОБА_4 з постановою Долинського районного суду Кіровоградської області №388/2269/24 від 03 грудня 2024 року, - залишити в матеріалах кримінального провадження №403/99/25 (провадження №1-кп/403/20/25) протягом усього часу їх зберігання;

3) копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП серії ЕПР1 №227529 від 22 січня 2025 року стосовно ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження №403/99/25 (провадження №1-кп/403/20/25) протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1