Справа № 761/8501/25
Провадження № 1-кс/761/6258/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 , поданого у кримінальному провадженні № 0000152 від 15.02.2024, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Донецьк, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України

У С Т А Н О В И В:

ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 15.02.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

До судовим розслідуванням встановлено, що 02.04.2024 року о 19:59:10 ОСОБА_5 , не сприймаючи державну владу в Україні, керуючись ідеологічними мотивами, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи належний їй мобільний телефон з номером мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , в ході особистого спілкування з абонентом на ім`я « ОСОБА_7 » (як встановлено в ході досудового розслідування - ОСОБА_8 ), який використовував мобільний телефон з номерами мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , висловлювалась про те, що дії чинної української влади призвели до конфлікту між двома слов`янськими народами: «…ОСОБА_20, ты же видишь?...Мы с ней поговорили. Говорит: «Да, ты же видишь, масонская власть в Киеве?... Да, да…Ты же видишь, как что происходит? - говорит. - Просто поставлена задача уничтожить, как можно больше славян. Столкнуть два народа…Столкнуть два народа…Говорю: «Да, ОСОБА_19, столкнули два народа. Что тут непонятного?...Трехзначные цифры, четырёхзначные цифры… Каждый день… Истребление идет вообще нации…».

Зміст та форма висловлювань ОСОБА_5 02.04.2024 року були доступні для сприйняття ОСОБА_8 і, згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 12075/24-36 від 06.01.2025 року, містять виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як такої, що була викликана не діями Росії, а спровокована українською владою і її помилками або якоюсь третьою стороною, яка спричинила конфлікт між двома слов`янськими народами.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснила вищевказане протиправне діяння в контексті триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, яка розгорнута на всій її території.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, а саме у виправдуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, за достеменно невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у точно невстановленому досудовим розслідуванням місці, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.04.2024 року у громадянки України ОСОБА_9 повторно виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

16.04.2024 року ОСОБА_5 , використовуючи належний їй мобільний телефон з номером мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , будучи зареєстрованою у додатку багатоплатформового месенджеру «Telegram» під ім`ям користувача (нікнеймом) « ОСОБА_10 », відправила текстове повідомлення абоненту на ім`я « ОСОБА_11 » (як встановлено в ході досудового розслідування - ОСОБА_12 ), яке містило наступні висловлювання (мовою оригіналу): «…Я знаю, как издеваются украинцы над нами русскими людьми и русскими воинами в плену уже 10 лет…».

Зміст та форма висловлювань ОСОБА_5 16.04.2024 року були доступні для сприйняття ОСОБА_12 і, згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 12075/24-36 від 06.01.2025 року, містять виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році шляхом представлення цієї збройної агресії як такої, що була викликана знущанням з боку українців, Збройних Сил України та інших представників української армії над росіянами, російськомовним населенням Сходу України та російськими військовополоненими.

У подальшому 26.04.2024 року о 20 год. 42 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою облікового запису користувача багатоплатформового месенджеру «Телеграм» із нікнеймом « ОСОБА_10 » в Телеграм-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_2» під публікацією від 26.04.2024 року з назвою «США підготувала ще один пакет допомоги Україні на 1 млрд доларів, - міністр оборони США. Пакет буде включати ракети для HIMARS, снаряди, системи ППО та інше озброєння.» розмістила текстове повідомлення (коментар) наступного змісту: «Ракети, які отримала Украіна будуть і далі застосовувати ВСУ на територіі Украіни та вбивати мирних людей. Хіба украінцям це потрібне?».

Зміст та форма сприйняття, розміщеного ОСОБА_5 текстового повідомлення (коментарю) до публікації в Телеграм-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_2» від 26.04.2024 року з назвою «США підготувала ще один пакет допомоги Україні на 1 млрд доларів, - міністр оборони США. Пакет буде включати ракети для HIMARS, снаряди, системи ППО та інше озброєння.» були доступні необмеженому колу осіб і, згідно висновку комісійної судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 7221/24-36 від 19.12.2024 вказане повідомлення (коментар) містить заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої в 2014 році.

09.07.2024 року о 19:48:07, усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи з прямим умислом, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 , використовуючи належний їй мобільний телефон з номером мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , в ході особистого спілкування з абонентом на ім`я « ОСОБА_7 », обговорювала причини початку військових дій в Україні, причини і наслідки обстрілів цивільної інфраструктури на території України, в тому числі дитячої лікарні «Охматдит», зазначивши: «…Я понимаю, что это все ошибки политиков, и все это ошибки власти, которые допустили это….А та ненависть, которая она была, она там где-то сидела, там, в Западной Украине, в этих людях. Понимаешь? Она просто не проявлялась. Она просто так где-то там. А это сейчас просто очень редко проявляется, тем же дончанам, тем же оккупированным территориям. Понимаешь? Они «бьют по базам». По каким нафиг «базам они бьют»?! Вот так же само они бьют, как и по базам по Киеву они бьют…Да, по тому что, ну, все там говорят типа «прямые ракеты» специально на Охматдет. А я не верю в это. Даже пусть это пишут. Я, знаешь, да, пострадало очень…знаешь, вот этот завод напротив метро «Лукьяновка», вот этот завод «Артема», ну он чуть-чуть в стороне...Я ничего не говорю, потому что я понимаю, что в этом виноваты политики…Не уступили…Все это пошло на нет. Все это нанивец, все это снесли эти переговоры. Все. И чем дальше, тем хуже и хуже условия ОСОБА_21. Правильно? А тогда еще Мариуполь был, еще Бахмут был наш. Все. Понимаешь? То есть не было еще столько разрушений, не было столько жертв. Не было…Та я же говорю, да, я даже говорю - ну что тягается с Россией?! Там в три смены работают заводы. Ну куда тягаться с ними вообще? Ну куда?...Зачем это все? Сколько еще людей погибнет, если мы не будем идти на переговоры?...Сколько еще жертв придется, сколько нести. Сколько еще калек будет, сколько еще травм будет? Вообще?...Ну как можно? Hу как можно не договариваться? Я не могу понять?!...И когда я читаю, что этот, те дадут ракеты, те дадут ракеты. Это думаю, боже, эти ж ракеты будут лететь на оккупированные территории. Я не говорю за Россию…А эти будут «обратки». Что вы? Чему радоваться? Что радоваться? Зачем нам эти ракеты, понимаешь? Зaчем это все?!...».

Зміст та форма висловлювань ОСОБА_5 09.07.2024 року були доступні для сприйняття ОСОБА_8 і, згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 12075/24-36 від 06.01.2025 року, містять виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році шляхом переконування у тому, що збройна агресія Російської Федерації проти України, розпочата у 2014 році, викликана помилками української влади, її небажанням йти на поступки Росії і ненавистю жителів західних регіонів до мешканців Сходу України, а також у відсутності будь-яких злочинних намірів у діях військово-політичного керівництва Російської Федерації щодо умисного завдання ракетних ударів по цивільним об`єктах в Україні та у тому, що російські військові змушені завдавати ракетних і артилерійських ударів лише у відповідь на обстріли з боку Збройних Сил України, які застосують проти цивільних летальну зброю, надану країнами Заходу, з огляду на що Росія зображується як «жертва обставин», яку змусили розпочати війну.

Згодом, 13.08.2024 о 20:08:43 та 18.08.2024 о 17:26:06 ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України та переконання у правомірності дій військових формувань держави-агресора, в ході особистого спілкування з абонентом на ім`я « ОСОБА_7 », обговорювала причини і наслідки проведення командуванням Збройних Сил України військової операції в Курській області у 2024 році, проведення військових операцій Збройних Сил України на окупованих територіях України (у м. Донецьк), зазначивши: «…Ну скажи, какая цель этой операции?...Вот, русских, да. Просто идет уничтожение народа…поверь. Я даже не сомневаюсь, что их оттуда выбьют…Уже передают, что, понимаешь, там какая-то есть, конечно, лазейка, там они как-то прошли через это, понимаешь, там дорога есть…Они сейчас просто логистику, сейчас перекроют этот канал, все. Они там их просто… будут Крынки, понимаешь, будут Крынки?! Понимаешь?!...Ну, некоторые считают это какой-то как договорняк вообще, я…Ну как? Я не знаю, сколько солдат погубил. Я говорю, мирное население губит. Ну как?! И не прекращает ни тот, ни другой. Ты же видишь?! Ну что, ну?!...Та уже все, уже все, понимаешь? Потому что, получается, нужно теперь этим, россиянам давать оружие, чтобы они… Оборонялись, да. Понимаешь?...Насчет Курска - я не понимаю этого. Ты говорил, что ОСОБА_14 там террорист. Но ты же такой же, получается…Ты же тоже захватнические войны ведешь…Ты, получается, ты тоже захватываешь чужую область. Hу чем ты отличаешься от ОСОБА_21?! …Ничем… В пятницу - кошмар. Попали в этот, знаешь, в Донецке «Галактика» на Петровке, этот большой такой супермаркет, гипермаркет…и вчера опять ударили по этой же «Галактике…вообще не понимаю, а зачем они туда? Там ничего…но они постепенно, они постепенно, конечно, там и гибнут, и постепенно выдавливают, но, понятно, таких успехов нет. Но то, что они технику там громят - это да, это я читаю в РИА Новости. То есть, понимаешь, бьют они…Постепенно они их выдворят оттуда. Я не думаю, что они… А там, кто его знает, не наю, короче…Я не знаю, как они зашли и ввобще?...».

Зміст та форма висловлювань ОСОБА_5 13.08.2024 року та 18.08.2024 року були доступні для сприйняття ОСОБА_8 і, згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 12075/24-36 від 06.01.2025 року, містять виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році шляхом переконування у тому, що збройна агресія Російської Федерації проти України, розпочата у 2014 році, викликана помилками української влади, її небажанням йти на поступки Росії, засудження рішення Президента України ОСОБА_15 про початок у 2024 році військової операції на території Курської області Російської Федерації.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, а саме виправдовуванні, запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинених повторно.

27.02.2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

28.02.2025 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, вважав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час існують, а підозра пред`явлена ОСОБА_5 є обґрунтованою та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що висунута їй підозра є необґрунтованою.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки висунута ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою та не підтверджується документами, наявними в матеріалах кримінального провадження. Зазначив, що ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваної прокурором в судовому засіданні не доведені. Стверджував, що підозрювана не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування, позитивно характеризується, працевлаштована, має міцні соціальні зв`язки, має сім`ю та постійне місце проживання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, захисників та підозрювану доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме, письмовими документами, в їх сукупності. Зокрема причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення на даному етапі досудового розслідування підтверджується наведеними у клопотанні доказами та іншими матеріалами провадження.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, судом встановлено таке.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи невинуватість підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання та були враховані слідчим суддею, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування наявна обґрунтована підозра причетності ОСОБА_5 до інкримінованих їй дій.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що долучені до клопотання слідчого докази, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрювана можливо вчинила інкриміновані їй дії. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винною у вчиненні злочину, а також з огляду на характер і високий ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого вона підозрюється.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для відмови в задоволенні клопотання слідчого не встановлено, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу.

За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину в період воєнного стану, а під час досудового розслідування може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Також тяжкість покарання може спонукати ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності.

Проте, слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_5 не ухилялася від явки за викликами до уповноважених осіб, має міцні соціальні зв`язки, має сім`ю, має постійне місце проживання.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби на 52 дні, тобто до 26 квітня 2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись Кримінальним процесуальним кодексом України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби на 52 дні в межах строку досудового розслідування, а саме до 26 квітня 2025 року, включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 у в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 квітня 2025 року, включно, обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

1)не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 години до 06:00 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, роботи та номеру засобу зв`язку;

4) не відлучатися за межі м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

5) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;

6) здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМС України за місцем фактичного проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1