Справа № 489/4881/25
Провадження № 1-кп/489/753/25
У Х В А Л А

30 червня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час відкритого підготовчого судового засідання, в залі суду, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.04.2025 за № 0000381, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, проживаючого та фактично зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого професійну освіту, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вирішення питання щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта

Обвинувальний акт, що пред`явлений ОСОБА_4 з обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Інгульському районному суду міста Миколаєва.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та захисник вважають за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Представником потерпілої особи подана заяви про розгляд кримінального провадження без її участі.

Враховуючи наведені обставини кримінальне провадження на підставі обвинувального акту має бути призначено до судового розгляду.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, представник потерпілої особи, свідки.

Представником потерпілого подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Укртелеком» 7 296,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч. 4 ст. 128 КПК України). Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Цивільний позов подано з додержанням вимог ст. ст. 175-177 ЦПК України. Підстав для залишення позовної заяви без руху передбачених ст. 185 ЦПК України та підстав для відмови у відкритті провадження у справі, передбачених ст. 186 ЦПК України, не вбачається.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Ухвалою від 04.04.2025 слідчий суддя застосував до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31.05.2025 включно, із визначеним розміром застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840 грн.

Вказаний запобіжний захід ухвалою від 27.05.2025 слідчий суддя продовжив до 03.07.2025.

Прокурором подане клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді триманні під вартою на 60 днів.

1. Доводи клопотання сторони обвинувачення

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ризики наявні на час застосування саме такого запобіжного заходу не зменшились і не змінились, що свідчить про необхідність його подальшого застосування. Вважав можливим: переховування обвинуваченого від суду з огляду на тяжкість можливого покарання за вчинення злочинів; вплив на свідків; вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

2. Доводи сторони захисту

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора. Захисник, з огляду на те, що ОСОБА_4 є війсьвослужбовцем, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання.

3. Оцінка та висновки суду

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за санкцією якого можливе призначення покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, та кримінального проступку.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування таких ризиків: ризик переховування обвинуваченого від суду; ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинувачених, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує:

- Ризик переховування обвинувачених від суду. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування суд також враховує ту обставину, що після кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що кордон перетнути не намагався, а підвозив знайомого до кордону з Молдавією. До відповідальності його дійсно було притягнуто оскільки він перебував в буферній зоні. Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржував.

Суд враховує, що ОСОБА_4 неодружений, має на утриманні дитину, має постійне місце проживання, не працевлаштований. Проходив військову службу, яку зі слів останнього самовільно залишив у 2023 році через незгоду з керівництвом.

Отже, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відсутності тісних соціальних зв`язків, притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення пов`язане з незаконним перетинанням або спробою незаконного перетинання державного кордону України, доводить наявність ризику переховування від суду.

- Ризик незаконно впливати на свідків. Оскільки дослідження доказів у справі та допит свідків на даному етапі судового провадження не проведено, а обвинувачений після відкриття матеріалів кримінального провадження обізнаний щодо цих осіб та ймовірного їх місцеперебування, існує ризик незаконно впливати на них у цьому кримінальному провадженні.

- Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються. Обґрунтованим вважає суд і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений не має офіційного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні корисного злочину і наразі призупинено нарахування йому грошового забезпечення як військовослужбовцю, що обумовлює існування означеного ризику, оскільки він не буде позбавлений можливості здійснювати дії, направлені на отримання незаконних доходів.

При вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинуваченого, відсутність відомостей про достатньо тісні соціальні зв`язки, що ставить під сумнів можливість належного виконання обов`язків обвинуваченим; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, існують та не зменшились зазначені ризики.

Для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й у виді особистого зобов`язання, який розрахований на свідому, правомірну його поведінку, і який не зможе фізично убезпечити від настання вищевказаних ризиків та гарантувати його безумовне дотримання, тому адекватним запобіжним заходом для обвинуваченого буде тримання під вартою.

Враховуючи викладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, вчинити інші кримінальні правопорушення, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу на менш суворий, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 днів (до 28 серпня 2025 року).

Слідчий суддя в ухвалі від 04.04.2025 встановив розмір застави, який був визначений обвинуваченому при застосуванні запобіжного заходу. Суд дійшов висновку, що цей розмір є обґрунтованим, підстави для зміни розміру застави відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 128, 176-178, 181-183, 193, 194, 199, 314-317, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України призначити до відкритого судового розгляду в залі судових засідань Інгульського районного суду міста Миколаєва (вул. Космонавтів, 81, м. Миколаїв) на «09» годину «30» хвилин «25» червня 2025 року.

Доручити Інгульському районному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області (вул. 11-та Поздовжня,45/2, м. Миколаїв, 54034) у строк до 07.07.2025 (включно) скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прийняти позовну заяву до розгляду у кримінальному проваджені та відкрити провадження у справі за позовом АТ «Укртелеком» до ОСОБА_4 про стягнення 7 296,75 грн майнової шкоди.

Запропонувати обвинуваченому в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до суду відзив на позов та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, з одночасним надісланням позивачу копії відзиву та доданих документів. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення, протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання позивачем відзиву, а відповідачем відповіді на відзив, але до дня судового засідання.

Відповідач протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання відповіді на відзив має право подати заперечення відповідно до ст. 180 ЦПК України. Роз`яснити відповідачу, що копія заперечення та доданих до неї документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання відзиву) позивачу.

Роз`яснити, що у випадку ненадання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів на підтвердження обставин на які в них здійснюється посилання, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Повідомити про день, час та місце судового засідання прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу особу.

Судовий розгляд кримінального провадження буде проводитись суддею ОСОБА_1 одноособово.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів до «28» серпня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп., яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У випадку внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, строком на 2 місяці:

прибувати до суду на кожну вимогу;

не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається такими, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя ОСОБА_1