Провадження № 11-сс/4823/190/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ВП № 3 (м. Городня) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту - на строк до 30 травня 2025 року включно. Заборонено ОСОБА_9 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із 20:00 год по 06:00 год включно. Покладено на ОСОБА_9 обов`язки: не відлучатися із с. Хоробичі, де він на даний час проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_11 , здати слідчому на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, всі документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя зазначив, що беручи до уваги особу ОСОБА_9 , його вік, сталий побут, соціальні зв`язки, позитивну характеристику, для запобігання вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, буде достатнім застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб. Послався на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Відтак, усвідомлюючи покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, перебуваючи на волі, ОСОБА_9 може здійснювати вплив на потерпілу та свідків по даній справі; перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника, котрі просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 30 березня 2025 року до ЄРДР за № 0000059 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

30 березня 2025 року о 08 год 40 хв, ОСОБА_9 був затриманий, у порядку ст.208 КПК України, як особа, підозрювана у вчиненні злочину.

30 березня 2025 року органом досудового розслідування ОСОБА_9 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке одним із видів покарання закон визначає позбавлення волі, усвідомивши можливість призначення якого підозрюваний може ухилитися від досудового розслідування та суду; може впливати на потерпілу та свідків, з якими є знайомим.

Разом з тим, слідчий суддя вказав, що підозрюваний ОСОБА_9 є працевлаштованим, має можливість виконувати надомну роботу, дистанційно працювати з метою усунути шкоду, завдану потерпілій спричиненим кримінальним правопорушенням, проживає з батьками за місцем реєстрації, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, тому обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту виправдовуватиме завдання запобіжного заходу.

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів, обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 , до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у нічний час доби, з чим погоджується і колегія суддів.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Відповідно до рішення за скаргою № 12369 від 26 червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», у п.51 вказано, що попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку.

Колегія суддів вважає, що застосований щодо ОСОБА_9 вид запобіжного заходу - домашній арешт, є співмірним з існуючими ризиками; тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, а покладені слідчим суддею, при застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, обов`язки забезпечать його належну процесуальну поведінку.

А тому, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4