Справа № 295/9752/22
Провадження №11-кп/801/756/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора

у режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

захисника

у режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

обвинуваченого

у режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001350, внесеного до ЄРДР 20.07.2022 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, особу з інвалідністю 3 групи, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

В С Т А Н О В И В:

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, за наступних обставин.

ОСОБА_8 діючи умисно, незаконно, в квітні 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, усвідомлюючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, на прибудинковій прилеглій території будинку 15, у місті Житомирі по провулку Миколи Чечеля, вирішив виростити рослини роду коноплі, після чого шляхом поміщення насіння конопель в ґрунт розпочав їх вирощування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вирощування рослин роду коноплі, ОСОБА_8 здійснював їх полив та культивування, з метою їх дозрівання, чим створив умови в безперешкодному їх зростанню на прибудинковій прилеглій території, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою доведення їх до стадії достигання та подальшого використання для власних потреб, тим самим вчинив незаконний посів та вирощування конопель в кількості не менше 87 рослин.

В подальшому, у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 20.07.2022 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , діючи умисно, зірвав 9 рослин коноплі з листям, верхівками, стеблами та кореневою системою, які переніс на горище хліва, де висушив для подальшого використання для власних потреб без мети збуту.

Крім того, у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 20.07.2022 перебуваючи а місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , діючи умисно, зірвав листя та верхівки з росли коноплі, які висушив, подрібнив та зберігав в приміщенні будинку за місцем свого проживання за вказаною адресою, для власних потреб без мети збуту.

20.07.2022 в період часу з 11 год 41 хв до 15 год 19 хв за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого на прилеглій території будинку, виявлено та вилучено рослини коноплі, які росли, в кількості 78 штук, які є рослинами роду коноплі та містить основний психоактивний компонент коноплі гетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів. На горищі господарської будівлі за вказаною адресою виявлено та вилучено 9 зірваних рослин коноплі у висушеному стані, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 196, 218 грам. Також під час даного обшуку в будинку виявлено та вилучено дві скляні банки з сухою подрібненою рослинною масою, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 11, 123 грам.

Таким чином, ОСОБА_8 на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Житомир, пров. Миколи Чечеля, 15, незаконно посіяв та виростив не менше 87 рослин коноплі, а з вирощених рослин коноплі незаконно виготовив та зберігав для власних потреб без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 207, 341 грам.

Крім того, у невстановлений слідством час, за невстановлених слідством обставин, ОСОБА_8 , якому достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, в порушення додатку № 1 Постанови ВРУ «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, п. 21 ч. І ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», перебуваючи в м. Житомирі, діючи з прямим умислом, направленим на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, придбав, шляхом привласнення знайденого, вогнепальну зброю - обріз 7, 62 мм гвинтівки зразка 1891 року, та бойові припаси, а саме: 43 бойові 5, 45 мм проміжні патрони з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям; 3 бойові 5, 45 мм проміжні патрони з трасуючою кулею «Т» зразка 1974 р.; 6 бойових 9 мм пістолетних патронів зразка 1951 р. з кулею «Пст» зі сталевим осердям; 14 бойових 7, 62 мм пістолетних патронів зразка 1930 р. з кулею «П» зі свинцевим осердям; 12 спортивно-мисливських 5, 6 мм патронів кільцевого запалювання; 4 спортивних 5, 6 мм пістолетних укорочених патронів кільцевого запалювання «Силуэт»; 17 бойових 7, 62 мм гвинтівочних патронів з модернізованою трасуючою кулею «Т-46М» зразка 1974 року; 1 бойовий 7, 62 мм гвинтівочний патрон з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям; 1 мисливський рушничний патрон 12 калібру.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів ОСОБА_8 , за невстановлених слідством обставин, переніс їх до свого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 20.07.2022.

20.07.2022 в період часу з 11 год 41 хв до 15 год 19 хв за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого в приміщенні гаража виявлено та вилучено 4 бойові 7, 62 мм гвинтівочні патрони з модернізованою трасуючою кулею «Т-46М» зразка 1974 року та 1 бойовий 7,62 мм гвинтівочний патрон з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям. Також під час даного обшуку в приміщенні будинку виявлено та вилучено 43 бойові 5, 45 мм проміжні патрони з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям; 3 бойові 5, 45 мм проміжні патрони з трасуючою кулею «Т» зразка 1974 р.; 6 бойових 9 мм пістолетних патронів зразка 1951 р. з кулею «Пст» зі сталевим осердям; 14 бойових 7, 62 мм пістолетних патронів зразка 1930 р. з кулею «П» зі свинцевим осердям; 12 спортивно-мисливських 5, 6 мм патронів кільцевого запалювання; 4 спортивні 5, 6 мм пістолетні укорочені патрони кільцевого запалювання «Силуэт»; 9 бойових 7, 62 мм гвинтівочних патронів з модернізованою трасуючою кулею «Т-46М» зразка 1974 року; 1 мисливський рушничний патрон 12 калібру.

Також, 20.07.2022 в ході огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де було затримано ОСОБА_8 після вчинення ним замаху на умисне вбивство ОСОБА_10 , виявлено та вилучено обріз 7, 62 мм гвинтівки зразка 1891 року, який був споряджений 4 бойовими 7, 62 мм гвинтівочними патронами з модернізованою трасуючою кулею «Т-46М» зразка 1974 року.

До того ж, 20.07.2022 близько 09 години ОСОБА_8 перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

У зазначений час та місці у ОСОБА_8 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин з ОСОБА_10 , виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство останнього.

Перебуваючи у стані викликаному вживанням наркотичних засобів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 , та бажаючи настання смерті останнього, ОСОБА_8 за місцем проживання взяв обріз 7, 62 мм піхотної гвинтівки зразка 1891 року, споряджений п`ятьма бойовими 7, 62 мм гвинтівковими патронами та зайшов на територію, за адресою: м. Житомир, пров. Миколи Чечеля, 14, де на той час знаходився ОСОБА_10 , в ході руху до якої дослав патрон в патронник тим самим привів зброю у готовність.

В подальшому, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 та з метою умисного вбивства останнього, направив на нього обріз 7, 62 мм піхотної гвинтівки зразка 1891 року споряджений п`ятьма бойовими 7, 62 мм гвинтівковими патронами. В свою чергу ОСОБА_10 , з метою самозахисту, схопив ОСОБА_8 за руки та повалив на землю. Не зважаючи на опір ОСОБА_10 , ОСОБА_8 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство, здійснив один постріл з обрізу 7, 62 мм піхотної гвинтівки зразка 1891 року, поціливши в область шиї ОСОБА_10 , заподіявши тілесні ушкодження у виді вогнепального поранення шиї; термічного опіку обличчя та шиї III ст. зліва з ураженням трійчастого та лицевого нервів, що супроводжувалося зовнішнім отитом зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я. Здійснити ще постріли в ОСОБА_10 ОСОБА_8 не встиг, оскільки його було затримано присутніми на місці події.

Таким чином ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 була своєчасно надана медична допомога.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Не погодившись із вироком Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу на зазначений вирок, у якій просила суд апеляційної інстанції скасувати вирок Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025 та постановити нове рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу будь-якого інкримінованого злочину в діях ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що вирок Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025 є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню відповідно до положень ч. 1 ст. 409 КПК України, оскільки постановлений з порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного дослідження обставин справи, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним даним, встановленим у судовому засіданні.

Захисник зазначає, що під час судового розгляду не були з`ясовані всі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зокрема, суд першої інстанції не встановив достовірно механізм вчинення пострілу, не дослідив суперечності між показаннями потерпілого та свідків, не надав належної оцінки відеозаписам та висновкам експертиз. Неодноразові клопотання сторони захисту про проведення повторного слідчого експерименту за участю потерпілого та обвинуваченого суд залишив без задоволення, що призвело до збереження непояснених суперечностей у показаннях сторін.

Також суд безпідставно відмовив у проведенні додаткової комплексної судово-медичної та балістичної експертизи, яка могла б об`єктивно встановити обставини пострілу напрямок, кут вогнепального ураження, можливість випадкового спрацювання обрізу. При цьому суд неправомірно переклав на сторону захисту відповідальність за неможливість проведення експертизи, мотивуючи це відмовою надати дозвіл на знищення речового доказу обрізу, хоча така відмова була зумовлена виключно бажанням зберегти об`єкт для можливих подальших досліджень.

Крім того, суд допустив істотні порушення процесуального закону, зокрема ст. 107 КПК України, що виражалося у відсутності технічної фіксації повного ходу судового засідання 02.10.2024, під час якого допитувався обвинувачений і розглядалося клопотання про продовження запобіжного заходу. Часткова відсутність аудіофіксації також мала місце під час засідання 08.11.2024. Слідчий експеримент, на результати якого послався суд, проводився без участі потерпілого та з використанням манекена, що суперечить вимогам ст. 240 КПК України і виключає можливість визнання таких результатів достовірними.

Суд першої інстанції також дійшов необґрунтованого висновку про наявність умислу на вчинення вбивства, незважаючи на результати експертизи Житомирського НДЕКЦ від 31.10.2022, яка підтвердила, що постріл було здійснено внаслідок падіння обрізу на тверду поверхню, а сам обріз був технічно несправним та непридатним для цілеспрямованого пострілу, оскільки у ньому був зламаний бойок. Така технічна характеристика зброї унеможливлює висновок про контрольоване її застосування.

Так, захисник наголошує, що не було надано належної оцінки і суперечливим показанням потерпілого ОСОБА_10 , який на різних етапах провадження змінював свою версію подій. Зокрема, у судовому засіданні 01 грудня 2022 року потерпілий стверджував, що постріл стався в той момент, коли обвинувачений вже лежав на землі. Таку ж версію підтверджують показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також відеозапис, що досліджувався у судовому засіданні. Утім, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки зазначеним доказам.

Окрім того, апеляційна скарга містить доводи щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_8 винуватим у незаконному посіві та вирощуванні рослин роду коноплі. Захист наголошує на тому, що вирок ґрунтується на припущеннях, а не на належних та допустимих доказах, які б підтверджували саме факт умисного посіву.

Так, у ході судового розгляду не було надано жодного прямого доказу того, що обвинувачений особисто здійснив посів виявлених рослин. З матеріалів провадження вбачається, що виявлення рослин відбулося на земельній ділянці, яка не є офіційно закріпленою за обвинуваченим, не встановлено жодного свідка, який би підтвердив сам факт посадки чи догляду за рослинами саме з боку обвинуваченого. Протоколи огляду місця події та інші матеріали, що були використані судом як доказ, не дають змоги однозначно і достовірно встановити умисел ОСОБА_8 на вчинення інкримінованого злочину, а отже, не можуть вважатися достатніми для визнання вини.

Колегія суддів, вислухавши думку захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили задовільнити її, позицію прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила залишити вирок Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025 без змін, вивчивши та перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Статтею 409 КПК України передбачені підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, а саме: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтею 129 Конституції України гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією з основних засад судочинства. Зазначений конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування судового процесу гарантується конституційне право кожного на судовий захист, а також забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.

Так, у матеріалах справи виявлено ознаки неповного судового розгляду, що виявилося у недослідженні обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 5 ст. 27 КПК України передбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-1кс(15)16) «Неповне фіксування технічними засобами провадження у суді не веде до автоматичного скасування вироку, при цьому слід оцінювати значимість незафіксованих процесуальних дій у відповідності із ст. 412 КПК України, зміст цієї норми із сполучником «або» вказує на те, що з ряду перелічуваних понять «журнал судового засідання», «технічний носій інформації» для визнання істотності порушення вимог закону достатньо тільки одного з них.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог ст.?107 КПК України щодо технічної фіксації судового розгляду.

Зокрема, аудіозаписів частини судових засідань 08.11.2024 та 01.10.2024 у матеріалах провадження фактично немає, що не дозволяє перевірити достовірність відображення в журналі судового засідання змісту свідчень обвинуваченого.

З урахуванням практики Верховного Суду, лише погана якість звукозапису сама по собі не завжди є підставою для скасування рішення, але це можливе, якщо відсутність або дефект запису неминуче впливають на законність чи обґрунтованість рішення.

У справі №?521/13303/13?к Верховний Суд підтвердив, що неповне фіксування не завжди є підставою для визнання істотного порушення, проте не виключив можливості такого висновку у залежності від фактичного впливу.

Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, а журнал його додаток, і відсутність фіксованого запису є істотним порушенням п. 7 ч. 2 ст.?412 КПК України, що передбачає обов`язкову підставу для скасування рішення та призначення нового розгляду, якщо цей факт порушення не скасовано або не усунуто.

З огляду на те, що саме у відсутній частині аудіозапису 01.10.2024 року мав місце допит обвинуваченого ОСОБА_8 , і немає можливості встановити, чи відповідають викладені у журналі слова фактичним показанням, порушується право на захист та змагальність судового розгляду.

Аналогічно, відсутність запису 08.11.2024 унеможливлює перевірку відповідності слів обвинуваченого в журналі дійсному змісту висловлювань. Це створює невизначеність у встановленні фактичних обставин справи і породжує сумнів щодо повноти розгляду справи.

Таким чином, відсутність обов`язкового технічного фіксування цих ключових судових засідань є істотним порушенням кримінального процесу, що підриває законність вироку.

Відтак колегія суддів приходить до висновку, що мотиви, викладені у журналах, не можуть слугувати надійною доказовою основою.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на істотні суперечності в показаннях потерпілого ОСОБА_10 , який на різних етапах досудового розслідування та під час судового розгляду неодноразово змінював свою версію подій.

Зокрема, під час одного з допитів потерпілий стверджував, що постріл відбувся в момент, коли обвинувачений уже лежав на землі, що узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також частково підтверджується відеозаписом з місця події. Водночас в інших своїх свідченнях потерпілий висловлювався у протилежному ключі, зазначаючи, що обвинувачений навмисно вистрілив у нього у вертикальному положенні, з відстані в кілька метрів.

Судом першої інстанції цей факт формально був досліджений, однак належної критичної оцінки допитаним свідченням не надано, не з`ясовано причин зміни позиції потерпілого, а суперечності не були усунуті шляхом повторного допиту.

Натомість у вироку фактично взято до уваги лише одну з версій потерпілого, без її співставлення з іншими доказами у справі, що суперечить принципам повноти та об`єктивності судового розгляду, закріпленим у ст. 94 КПК України.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.06.2021 у справі № 643/19123/17 (провадження № 51-1225км20), слідує, що «суд першої інстанції, встановивши наявність істотних суперечностей у показаннях потерпілих та свідків, не вжив належних заходів для їх усунення, не з`ясував причин таких розбіжностей, не призначив повторного допиту чи очної ставки, що свідчить про однобічність та неповноту дослідження доказів», та «вирок суду має ґрунтуватися на достовірних доказах, які пройшли повну й всебічну перевірку у судовому засіданні, а не вибірковому прийнятті тієї частини показань, яка відповідає висновкам суду».

Зміна показань потерпілого чи свідка має бути предметом особливої уваги суду, а її причини повинні бути з`ясовані під час судового розгляду. Недостатня оцінка таких змін, або ігнорування однієї з альтернативних версій, позбавляє вирок переконливості та не відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо мотивованості судового рішення.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 522/19639/16-к, у якій зазначено, що «встановлення істотних суперечностей у показаннях свідків або потерпілого без належного з`ясування причин таких розбіжностей та без проведення необхідних процесуальних дій (повторний допит, очна ставка) свідчить про порушення принципу змагальності та права на справедливий суд».

Крім того, суд порушив засадничі принципи кримінального процесу, зокрема принцип презумпції невинуватості. Встановлення обставин справи без наявності повноцінної доказової бази, яка б у своїй сукупності та взаємозв`язку доводила вину особи поза розумним сумнівом, є недопустимим.

Також, судом апеляційної інстанції було встановлено, що слідчий експеримент був проведений з істотними порушеннями, зокрема без участі потерпілого, а замість нього було використано манекен. Відповідно до практики Верховного Суду та правових позицій ЄСПЛ, проведення експерименту без реальної участі особи, яка прямо залучена до ключової події, унеможливлює відтворення механіки подій і не дозволяє визнати такий доказ достовірним. Відмова суду у задоволенні клопотання про повторний слідчий експеримент із потерпілим не була належним чином мотивована.

Так, встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 під час його допиту у суді першої інстанції підтвердив той факт, що за його участі був проведений слідчий експеримент.

Згідно з матеріалами судової справи, а саме з протоколів проведення слідчого експерименту від 28.07.2022 та 05.09.2022 вбачається, що органом досудового розслідування було проведено слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_8 окремо від потерпілого ОСОБА_10 .

Така обставина має істотне значення для оцінки допустимості й достовірності цього доказу, оскільки предметом дослідження були дії сторін у межах однієї події, які передбачали безпосередню взаємодію між обвинуваченим та потерпілим.

Відповідно до вимог статті 240 КПК України, слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення на місці обставин, що мають значення для кримінального провадження, шляхом відтворення дій, ситуацій, обставин конкретної події.

Проведення таких слідчих (розшукових) дій окремо з особами, показання яких є взаємопов`язаними, не дозволяє відтворити реальну динаміку подій, просторові взаємозв`язки, напрямок руху, реакції та інші критичні деталі, які можуть мати вирішальне значення для встановлення істини у справі.

Отже, можна прийти до висновку, що слідчий експеримент, який був використаний стороною обвинувачення як доказ у справі, проведено з істотними порушеннями вимог ст. 240 КПК України, зокрема без участі потерпілого, натомість було використано манекен. При цьому суд першої інстанції не надав належної оцінки цьому порушенню та без належного обґрунтування відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення повторного слідчого експерименту за участі потерпілого, попри встановлення в ході судового розгляду явних розбіжностей щодо механізму пострілу, що випливали з суперечливих та неодноразово змінених показів потерпілого ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 5 ст. 240 КПК України, слідчий експеримент за можливості має проводитися за участі особи, дії якої відтворюються. У даному випадку потерпілий був безпосереднім учасником події, обставини якої відтворювалися, тому його особиста участь є принципово важливою для достовірності та допустимості такого доказу.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові ККС ВС від 14.09.2021 у справі № 752/22087/17, використання умовного дублера (манекена) замість потерпілого при відтворенні подій, у яких він брав безпосередню участь, унеможливлює точне відтворення механіки події та не дозволяє визнати такий доказ достовірним.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (1988) наголошено, що право на справедливий судовий розгляд передбачає залучення сторін до процесу доказування.

З огляду на практику Верховного Суду, зокрема постанову від 07.10.2021 у справі № 235/7226/15-к, зазначено, що слідчий експеримент, проведений без участі особи, дії якої відтворюються, не може бути визнаний таким, що достовірно фіксує обставини події, а тому його доказове значення є сумнівним.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Биков проти росії» (2009), встановлено, що право на справедливий судовий розгляд у контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включає обов`язок держави забезпечити рівність сторін та належну процедуру здобуття доказів. Виключення з участі в ключових процесуальних діях осіб, прямо залучених до подій, що досліджуються, розцінюється як порушення принципу змагальності та підриває достовірність отриманих доказів.

Ураховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину замаху на умисне вбивство, тобто за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, апеляційний суд вважає, що участь потерпілого у слідчому експерименті була не просто бажаною, а необхідною, оскільки саме його дії, поведінка, сприйняття та положення у просторі мають істотне значення для достовірного відтворення події.

Таким чином, допущене порушення під час проведення слідчого експерименту, а також відмова у його повторному проведенні з участю потерпілого, ставить під сумнів допустимість і доказову цінність отриманих результатів, що в сукупності свідчить про однобічність та неповноту досудового розслідування в цій частині.

Також, вирок суду першої інстанції не містить обґрунтованої оцінки зазначеним суперечностям, не враховує відеозапис події та свідчення інших очевидців, зокрема ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які прямо заперечують наявність умислу в діях обвинуваченого.

Сукупність наведеного свідчить про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які вплинули на обґрунтованість судового рішення та не можуть бути усунуті в апеляційному провадженні.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження направленню на новий судовий розгляд, з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого з`ясування обставин справи.

При новому розгляді кримінального провадження необхідно звернути увагу на вказані апеляційним судом недоліки, усунути їх, а також перевірити інші доводи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 на вирок суду, з дотриманням вимог кримінального процесуального і кримінального закону та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовільнити частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2025, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 30.08.2025 включно, але не більше ніж до початку судового розгляду.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4