ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1731/24
Провадження №1-кс/477/603/25
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

26 травня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

особи, яка вважає себе власником майна ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Вітовського районного суду Миколаївської області клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000568 від 14 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2025 року представником особи, яка вважає себе власником майна ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 05 грудня 2024 року в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000568 від 14 червня 2024 року грошові кошти, що були вилучені 28 листопада 2024 року під час обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді від 05 грудня 2024 року накладено арешт грошові кошти, які на праві власності належать ОСОБА_5 . Вважає, що встановлені слідчим суддею обставини щодо належності вилученого майна підозрюваному ОСОБА_7 не відповідають дійсності, та базуються на припущеннях, оскільки вилучені кошти отримані саме ОСОБА_5 у законний спосіб, а саме накопичені нею від її легальної діяльності, про що долучила виписку з банківського рахунку останньої.

Посилається на те, що вилучені кошти не відповідають критерію, означеному у статті 98 КПК, тому не можуть вважатися речовими доказами, що вказує про те, що арешт накладено необґрунтовано так як належним володільцем вилученого майна є ОСОБА_5 .

У судовому засіданні ОСОБА_5 повністю підтримала доводи клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на те, що вилучені кошти належали саме їй, та є її власними накопиченнями.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, з підстав вказаних у ньому.

Слідчий ОСОБА_4 за клопотанням якого було накладено арешт на вилучене під час обшуку майно у судовому засіданні заперечував проти по задоволення клопотання ОСОБА_6 , посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_7 спільно проживав з ОСОБА_5 .. За місцем їх спільного мешкання було вилучено кошти як у національній так і в іноземній валюті. З огляду на зміст підозри, що повідомлена ОСОБА_7 вказані кошти мають ознаки майна, набутого в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому з метою їх збереження доцільним є їх арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З аналізу положень вказаних статей Кримінального процесуального кодексу України можна зробити висновок, що при розгляді клопотання про скасування арешту, слідчий суддя наділений повноваженнями встановити лише обґрунтованість накладення такого арешту та виправданість подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, якщо це буде доведено особою, яка звернулась до суду із клопотанням.

Як вбачається із змісту клопотання, адвокат ОСОБА_6 , посилається саме на необґрунтованість накладення арешту на грошові кошти, доводячи належність цих коштів іншій, відмінній від підозрюваного, особі.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000568 від 14 червня 2024 року за фактом заволодіння шахрайським шляхом низкою об`єктів житлової нерухомості, що розташовані в м. Миколаєві, з кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною четвертою та п`ятою статті 190 КК України.

У цьому кримінальному провадженні 28 листопада 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, шахрайським способом за допомогою обману заволодів квартирою АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_3 .

28 листопада 2024 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2024 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, було виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

За змістом ухвали слідчого судді від 05 грудня 2024 року, постановленої у кримінальному провадженні №0000568 від 14 червня 2024 року, вбачається, що з метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на майно, що було вилучено під час обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_7 , зокрема і на купюри ззовні схожі на долари США, а саме: 36 купюр номіналом 100 доларів США, 2 купюри номіналом 50 доларів США, 3 купюри номіналом 10 доларів США, тобто загальною сумою 3730 доларів США, а також купюри ззовні схожі на Євро, а саме: 1 купюра номіналом 100 Євро, 2 купюри номіналом 50 Євро, тобто загальною сумою 200 Євро із встановленням заборони відчуження та розпорядження цим майном. Розгляд клопотання слідчого був здійснений слідчим суддею за відсутності особи - власника майна, щодо якого накладений арешт.

Подальшим аналізом ухвали слідчого судді від 05 грудня 2024 року встановлено і те, що звертаючись із вищевказаним клопотанням, слідчий обґрунтовував наявність підстав для накладення арешту тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із заволодінням шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна на території м. Миколаєва; відповідно до протоколу обшуку від 28 листопада 2024 року під час обшуку в приміщенні де він фактично проживав виявлено грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 3730 доларів США та 200 Євро; з урахуванням змісту підозри та інших досліджених доказів вбачається переконливою належність коштів самому підозрюваному, за місцем проживання якого вони і були виявлені; вилучені кошти можуть бути такими, що набуті в результаті інкримінованого ОСОБА_7 злочину.

У своєму клопотання ОСОБА_6 просила скасувати арешт майна, обґрунтовуючи своє клопотання належністю вилучених коштів у іноземній валюті ОСОБА_5 , та відсутністю правових підстав накладення арешту на це майно.

В підтвердження своїх доводів надала банківську виписку по рахунку ОСОБА_5 з якої вбачається, що на картковий рахунок останньої протягом січня- жовтня 2023 року надійшли кошти у сумі понад 200 тис. грн, які в подальшому нею було конвертовано в іноземну валюту, що вказує на належність вилучених під час коштів саме їй.

Оцінюючи доводи заявника в частині належності вилучених коштів третій особі, слідчий суддя вважає, що надані в підтвердження цих доводів докази не підтверджують твердження ОСОБА_6 , що наведені нею у поданій заяві.

Як встановлено слідчим суддею, накладаючи арешт на майно, що вилучене 28 листопада 2024 року органом досудового розслідування за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , слідчим суддею оцінено доводи слідчого про наявність достатніх підстав вважати, що кошти вилучені за місцем мешкання підозрюваного можуть бути набуті в результаті вчинення ним кримінально-караних дій, пов`язаних із заволодінням та подальшим відчуженням об`єктів нерухомого майна в м. Миколаєві.

Зазначені обставини були констатовані також і слідчим суддею під час розгляду клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту 31 березня 2025 року.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК).

За положенням статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Надані заявником докази у підтвердження клопотання про скасування арешту майна не відповідають критерію належності, з огляду на те, що виписка з банківського рахунку підтверджує надходження коштів на рахунок ОСОБА_5 у розмірі, який співставний із сумою коштів, що вилучені під час обшуку, однак за змістом цієї виписки також вбачається і те, що більша частина коштів з цього рахунку витрачені власником у особистих цілях та лише 23 тис. грн було знято готівкою.

За вказаного недоведеними є доводи клопотання щодо набуття ОСОБА_5 коштів у обумовленому розмірі.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_4 кошти які є предметом розгляду цього клопотання, були вилучені слідчим під час проведення обшуку з особистої сумочки ОСОБА_5 , яка намагалася покинути місце проведення обшуку посилаючись на необхідність супроводження малолітньої дитини до навчального закладу.

З огляду на те, що ОСОБА_7 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 та від здійснення своєї незаконної діяльності міг та мав можливість накопичити грошові кошти, слідчий суддя вважає належними раніше встановлені обставини, щодо належності цих коштів до речових доказів, як таких що набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Нових доказів, які б поставили під сумнів доводи органу досудового розслідування чи спростували презумпцію права власності за особою, яка володіє майном, щодо належності вилучених готівкових коштів в іноземній валюті ОСОБА_7 не з`явилося.

Оскільки презумпція власності ОСОБА_7 на кошти, визначені родовими ознаками, в силу володіння (панування над) ними не спростована, слідчий суддя виходить з того, що цей факт (належність арештованих грошових коштів ОСОБА_7 ) є доведеним. Отже, підстави для скасування арешту на майно підозрюваного у даному випадку відсутні.

Керуючись статтями 174, 372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000568 від 14 червня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8