Справа № 521/1151/25
Номер провадження:1-кп/521/1231/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року місто Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду міста Одеси обвинувальний акт який надійшов з Одеської обласної прокуратури у кримінальному провадженні за №0000891 від 05.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Роздільна, Одеської області, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст.186 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Роздільна, Одеської області, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст.186 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000891 від 05.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.4 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Суд зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що обвинувачений обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснення підозрюваною таких дій в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчий суддя повинен обрати такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку обвинуваченого.

Отже, судом при розгляді клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які випливають з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, так як він усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яким законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Разом з тим, в частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про обґрунтованість вказаного ризику, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий.

При цьому, в ході судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 неофіційно працевлаштований, не одружений.

Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість.

При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

На думку суду, стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При врахуванні тяжкості злочину потрібно враховувати раціональний зміст та ступінь суспільної небезпечності цієї особи, який дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) може ухилитися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечило 6 презумпції невинуватості.

У цьому ключі послідовною та логічною є позиція ЄСПЛ, яка зводиться до наступного: наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі тяжкість покарання не може бути виправданням утриманню під вартою.

Отже, застосування найсуворішого запобіжного заходу повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки.

Підстави, які наведені в клопотанні слідчого, якими обґрунтовується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в більшості носять імовірний характер, та не всі ризики були обгрунтованні в судовому засіданні.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку суду, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Викладені в клопотанні слідчого обставини не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, та в повній мірі узгоджуватиметься з нормами національного законодавства. Обвинувачений підлягає негайному звільненню з-під варти в залі суду.

Окрім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили відмовити у клопотанні прокурора.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи з наступних підстав.

Вивчивши клопотання та матеріали, заслухавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та, з позбавленням волі до 10 років.

16.12.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підставою продовження запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушення за ч.4 ст.186 КК України, а також наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_4 згідно зі ст. 12 КК України обвинувачуєть у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років, тобто покарання, яке тягне за собою несприятливі наслідки, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Оскільки ОСОБА_4 , обізнаний про те хто саме є потерпілою та іншим обвинуваченим, зокрема ОСОБА_4 знайоми із ОСОБА_5 , а тому наявна можливість схилити до зміни показів.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність даного ризику вказує на те, що ОСОБА_4 офіційно не працює, постійного джерела доходу немає, відсутні міцні соціальні зв`язки.

Крім цього, у ОСОБА_4 немає постійного офіційного місця роботи та доходів, крім того є підстави вважати, що ОСОБА_4 отримував дохід у зв`язку з своєю протиправною діяльністю, а саме збуту заборонених в цивільному обігу наркотичних засобів.

Таким чином, на думку суду продовження строку застосування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту спроможній належним чином забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України та запобігти вищенаведеним ризикам.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при обрані вказаного запобіжного заходу. Будь які обставини на час розгляду вказаного клопотання не змінились.

Отже, продовжуючи строк застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що це може забезпечити належним чином контроль за місцем проживання. Обов`язки які покладаються на підозрюваного зможуть забезпечити належну поведінку останнього. Підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватою (за ч.4 ст.186 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років), вік та стан здоров`я підозрюваного (у віці 18 років), наявність постійного місця мешкання (мешкає в м. Одесі) офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів та можливості забезпечувати утримання інших осіб, раніше не судимого.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для продовження терміну тримання під домашнім арештом підозрюваного.

Викладені в клопотанні слідчого обставини дають підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня наступного дня з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, та в повній мірі узгоджуватиметься з нормами національного законодавства.

Керуючись ст. ст. 132, 176 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де і звільнити з-під варти.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

-не залишати цілодобово місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;

-прибувати на першу вимогу до органів слідства, прокуратури та суду, у визначений час;

-повідомляти про зміну місця свого проживання та засоби зв`язку;

-здати на зберігання до Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси свій паспорт (паспорти) для виїду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали становить 2 /місяці/, і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 14.08.2025 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію 14.10.2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом покласти на співробітників поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;

-прибувати на першу вимогу до органів слідства, прокуратури та суду, у визначений час;

-повідомляти про зміну місця свого проживання та засоби зв`язку;

-здати на зберігання до Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси свій паспорт (паспорти) для виїду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали суду становить 2 /два/ місяці, і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 14.08.2025 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 14.10.2025 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників ВП за місцем мешкання обвинуваченого.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1