1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5104/24 1-кс/335/1085/2025
17 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, займає посаду державного реєстратора виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району, Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, -
В ході досудового розслідування встановлено, що 21 серпня 2017 року між продавцем ОСОБА_7 (громадянин Російської Федерації) та покупцем ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 519.
Відповідно до умови договору продаж квартири, за домовленістю сторін, вчинено за 195 435, 00 грн., з яких 97 717, 00 грн. покупець ( ОСОБА_8 ) сплачує продавцю ( ОСОБА_7 ) в момент укладання договору, а решту цієї суми, а саме 97 718, 00 грн. покупець ( ОСОБА_8 ) зобов`язується виплатити продавцю ( ОСОБА_7 ) в строк до 05.03.2018.
20 травня 2021 року від імені ОСОБА_7 складено заяву про те, що ОСОБА_8 повністю виконала свої зобов`язання за договором купівлі-продажу від 01 грудня 2020 року квартири АДРЕСА_3 та сума в розмірі 195 435, 00 грн. ним одержана.
Вказана заява ніби-то посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 , скріплена печаткою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 та внесена до журналу нотаріальних дій за № 3520.
Встановлено, що ОСОБА_7 протягом 2021 року в`їхав на територію України 09.09.2021, а 23.09.2021 виїхав за її межі та після цього не повертався, у зв`язку з чим не міг скласти вище вказану заяву та звернутись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 .
Також встановлено, що у реєстрі нотаріальних дій за реєстровим №3520 від 20 травня 2021 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 засвідчено справжність підпису ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на заяві до нотаріальної контори про надання згоди на продаж його дружиною ОСОБА_13 будь-якого набутого у шлюбі нерухомого майна, про що ОСОБА_12 в графі 7 реєстру проставлений підпис із зазначенням прізвища.
Будь-які відомості про заяву складену ОСОБА_7 20 травня 2021 за реєстровим № 3520 та посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 у реєстрі нотаріальних дій відсутні.
05 червня 2023 року до Центру надання адміністративних послуг Запорізької міської ради надійшла заява № 55624512 від ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав, договір купівлі-продажу квартири від 21.08.2017 за реєстровим № 519, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 , заява ОСОБА_7 від 20.05.2021, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 3520, яка не є документом, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов договору купівлі-продажу від 21.08.2017.
Вказану заяву за № 55624512 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.06.2023 о 15 годині 16 хвилин та державним реєстратором виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_5 сформовано друковану форму заяви та розпочато її розгляд.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 однією із засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених законом.
Згідно з пунктом 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації.
Пунктами 1, 2 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови у державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Крім того, відповідно до абзацу шостого пункту 1 частини третьої статті 10 Закону Державний реєстратор встановлює наявність факту та наявність умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Пунктом 57 Порядку № 1127 передбачено, що для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.
Таким чином, державний реєстратор виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_5 , будучи наділений державою відповідними повноваженнями державного реєстратора, зобов`язаний діяти добросовісно, обґрунтовано, розсудливо, з метою з якою ці права та обов`язки йому надано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та в спосіб, що передбачені чинним законодавством та порядком про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до положень п.п. 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 187 для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, встановлено мораторій (заборону) на відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, права участі в юридичній особі, прав вимоги до боржника у справах про банкрутство (неплатоспроможність), транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або Російської Федерації, крім набуття ними права власності на такі об`єкти на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину.
Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема визначеного в ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язку прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у даному кримінальному провадженні необхідно до підозрюваного ОСОБА_5 , обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити на підставах, які викладені у ньому.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність в кримінальному провадженні ризиків, з якими закон пов`язує доцільність застосування до особи запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
31.03.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, яке законом віднесено до категорії нетяжкого злочину, при цьому, обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, що містяться в доданих до клопотання матеріалах, зокрема: копією реєстраційної справи, які вилучені 27.06.2024 року в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів у відділі з питань державної реєстрації виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області; актом за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_5 ; копією реєстру нотаріальних дій, яка вилучена 21.02.2025 року в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві, та інші матеріали досудового розслідування.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Перевіряючи інші підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність обставин, які вказують на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про які зазначено слідчим в клопотанні, оскільки, матеріали клопотання не місять відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_5 ухилявся від слідства, або може ухилитися від слідства, перешкоджає будь-яким чином кримінальному провадженню.
Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Оскільки слідчим суддею встановлено, що вказані у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, проте не доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначений у клопотанні, у задоволенні клопотання слід відмовити та на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1