УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року

м. Київ

справа № 953/5341/24

провадження № 51-1578ска25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на постанови Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року та Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року,

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року на ОСОБА_1 , накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів, що складає 107830,56 грн, без конфіскації предметів порушення митних правил.

Харківський апеляційний суд постановою від 01 квітня 2025 року залишив без змін указану постанову місцевого суду.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_5 порушує питання про перегляд зазначених вище постанов в касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, враховуючи таке.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 21 липня 2021 року

№ 5-р (ІІ)/2021 зазначив, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, в рамках чого можливим є як розгляд суті справи, так і виправлення допущених судом нижчої інстанції процесуальних помилок, тобто забезпечення перевірки як законності застосування адміністративних санкцій (стягнень), так і суті справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду, а постанова апеляційного суду ухвалена за результатом апеляційного розгляду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (частина друга, десята статті 294).

Отже, обмеження права на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справах про адміністративні правопорушення, встановлені статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційними та обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, постанови Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року та Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 129 Конституції України, п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити адвокату ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 , у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на постанови Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року та Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4