Справа № 162/174/25 Провадження №11-кп/802/435/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000401 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_12 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора ОСОБА_13 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього ОСОБА_8 ..

Визнано доведеним вчинення неповнолітнім ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , примусовий захід виховного характеру, який передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_9 до моменту досягнення ним шістнадцятирічного віку.

Стягнуто із законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 24 696 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто шість) гривень 40 копійок.

Також ухвалою вирішено питання речових доказів.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу суду в частині вирішення питання процесуальних витрат необґрунтованою. Посилається на те, що відповідно до приписів ст.ст.122, 124 КПК України витрати пов`язані з проведенням експертизи підлягають віднесенню за рахунок держави. Вказує на те, що стягнення витрат із законних представників неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, не врегульовано нормами КПК України, при цьому місцевий суд стягнувши такі витрати не послався на будь яку норму закону. Просить ухвалу суду змінити, процесуальні витрати в розмірі 24696,40 грн. за залучення експертів віднести за рахунок держави, з мотивувальної та резолютивної частини ухвали виключити посилання про стягнення таких витрат із законного представника ОСОБА_9 ..

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин вчиненого особою суспільно небезпечного діяння, вважає ухвалу суду необхідно змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що ОСОБА_8 не досяг віку кримінальної відповідальності, а тому місцевий суд в порушення вимог ст.ст.122, 124 КПК України, стягнув із законного представника неповнолітнього процесуальні витрати за проведення за проведення експертиз, які підлягають віднесенню за рахунок держави. Просить ухвалу суду змінити, з мотивувальної те резолютивної частин виключити посилання про стягнення із законного представника ОСОБА_9 процесуальні витрати за залучення експертів, у порядку ст.124 КПК України, процесуальні витрати за залучення експертів віднести на рахунок держави.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду першої інстанції, основні доводи апеляційних скарг, пояснення захисника, неповнолітнього ОСОБА_8 , його законного представника, які підтримали апеляційні скарги і просили змінити ухвалу суду, прокурора, яка підтримувала апеляційну скаргу сторони обвинувачення і не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просила змінити ухвалу суду, законного представника потерпілої та представника потерпілої, які поклалися на розсуд суду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною першої статті 501 КПК України регламентовано, що під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно - небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновки суду першої інстанції про те, що неповнолітній ОСОБА_8 , не досягнувши віку, з якого відповідно до ст.22 КК України, може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілій, відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг прокурора та захисника в частині неправильного вирішення судом першої інстанції питання про стягнення процесуальних витрат.

Так, судом першої інстанції вирішено стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 процесуальні витрати в сумі 24 696,40 гривень.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 124 КПК України закріплено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Стягнення процесуальних витрат із законних представників неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, не врегульовано нормами кримінального процесуального законодавства.

Так як судом першої інстанції обвинувальний вирок не ухвалювався, то застосування ст.124 КПК України і, як наслідок, стягнення судом витрат на проведення експертиз із законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 є неправомірним, і таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції застосував до неповнолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру, при цьому стороною кримінального провадження, яка ініціювала проведення експертизи, був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК України, витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 24 696,40 гривень підлягають віднесенню на рахунок держави, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення процесуальних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 в частині вирішення процесуальних витрат змінити.

В порядку ст.124 КПК України процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 24 696 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто шість) гривень 40 копійок віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: