Справа № 944/2231/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/669/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

судового засідання

31 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2025 року про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) календарних днів, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою.

У ході апеляційного перегляду захисник ОСОБА_6 заявив відвід колегії суддів, оскільки судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 регулярно та істотно порушують право на захист ОСОБА_7 , не забезпечують право обвинуваченого на безпосередню участь у засіданнях в залі суду та можливість подання доказів. Окрім того, вказує, що судді не вжили достатніх заходів для встановлення особи підзахисного, роз`яснення йому прав, ознайомлення з матеріалами справи. ОСОБА_7 неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо незаконних та протиправних дій суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що мали місце не лише у цій справі, а й у питаннях викриття фактів корупції. Враховуючи, що висновків правоохоронних органів ще немає, існують обґрунтовані сумніви в упередженості та необ`єктивності вказаних суддів у цій справі. Вказує, що 31 травня 2025 на електронну адресу Львівського апеляційного суду адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про особисту участь у залі суду підзахисного, забезпечення йому медичної допомоги у зв`язку з його побиттям у СІЗО, забезпечення ОСОБА_9 права на користування телефоном та побачення з рідними, дозвіл захиснику на ознайомлення з матеріалами справи та провадження. Ці клопотання були незаконно проігноровані суддями, що є черговим істотним та систематичним порушенням права на захист, права на недоторканість життя та здоров`я підзахисного, права на належну медичну допомогу та гуманне ставлення.

Обвинувачений ОСОБА_7 заявлене клопотання про відвід колегії суддів підтримав.

Прокурор ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання про відвід, пославшись на його необґрунтованість.

Заслухавши позицію учасників процесу, вивчивши матеріали провадження та доводи клопотання про відвід, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення відводу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта»).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти» ЄСПЛ вказав, що будь-який суддя, щодо якого наявна достатня підстава побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись. У рішенні від 15 липня 2005 року у справі «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Як установлено апеляційним судом, колегія суддів у складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 здійснювала перегляд ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 (справа №463/2469/25, провадження №11-сс/811/901/25), за результатами якої ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року ухвалу слідчого судді залишено без змін, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення. Крім цього, указана колегія суддів переглядала ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 08 травня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 (справа №944/2231/25, провадження №11-кп/811/507/25), за результатами якої ухвалу суду залишено без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Перегляд указаних ухвал слідчого судді та суду щодо запобіжного заходу ОСОБА_7 та відмова у задоволенні цих апеляційних скарг в одному судовому провадженні не виключає можливості авторозподілу справи на цю колегію в іншому провадженні.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Захисником не представлено доказів того, що ОСОБА_7 звертався до правоохоронних органів щодо питань викриття фактів корупції стосовно членів цієї колегії суддів, судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такою інформацією не володіють, тому вказані доводи також не можуть бути підставою для відводу.

У цьому апеляційному провадженні захисник обвинуваченого з клопотанням про ознайомлення з матеріалами контрольного провадження не звертався.

Колегія суддів звертає увагу, що частиною 2 ст. 336 КПК України регламентовано, що саме суду надається дискреційне право під час ухвалення рішення про здійснення судового провадження дистанційно, у тому числі судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває особа, яка знаходиться під вартою, вирішувати питання про форму судового засідання. У випадку, якщо особа, яка знаходиться під вартою, заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд не вправі таке призначати, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

З урахуванням того, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі Указу Президента України №640/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє і станом на сьогодні, колегією суддів прийнято рішення про проведення судового засідання о 09 год. 30 хв. 31 липня 2025 року в режимі відеоконференції, що не суперечить приписам ст. 336 КПК України. За цих обставин, доставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до апеляційного суду не здійснювалось.

Стосовно надання медичної допомоги, то відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Тому з клопотанням про надання медичної допомоги, у випадку такої необхідності, ОСОБА_7 слід звертатися до адміністрації установи, в якій він утримується під вартою.

Відповідно до розділу 4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14 червня 2019 року № 1769/5 дозвіл на проведення телефонних розмов надає адміністрація слідчого ізолятора, тобто це знаходиться поза межами компетенції суду.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 розділу VII зазначеного Наказу, короткострокові побачення з родичами або іншими особами надають начальник СІЗО або його заступник (особи, які виконують їх обов`язки), зокрема, з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 296, ч. 1 ст. 377, ч. 5 ст. 407 КК України здійснює Яворівський районний суд Львівської області, тоді як апеляційний суд переглядає ухвалу про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, колегія суддів Львівського апеляційного суду позбавлена можливості вирішувати питання щодо дозволу на побачення ОСОБА_7 з рідними.

Інших підстав для відводу колегії суддів захисником ОСОБА_6 не наведено.

Колегія суддів звертає увагу, що заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що наведені захисником ОСОБА_6 в обґрунтування заяви (клопотання) по відвід твердження не містять передбачених статтями 75, 76 КПК України підстав для відводу суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, колегія суддів,

постановила:

у задоволенні заяви (клопотання) захисника ОСОБА_6 про відвід колегії суддів Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у справі №944/2231/25 (провадження №11-кп/811/669/25) за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2025 року про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4