КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2590/25
Провадження № 1-кп/552/581/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000676 від 02.10.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 209 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України,

встановив:

Київським районним судом м. Полтави розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000676 від 02.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України.

Адвокат ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_17 20.08.2025 подала до суду заяву про скасування арешту майна, який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави на вилучений 11.02.2025 під час обшуку у житловому приміщенні ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_1 мобільний телефон MOTOROLA think fhone by в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_17 і який був у її користуванні, обґрунтовуючи тим, що в ході досудового слідства було вже даний телефон досліджено і інформацію, яка була важлива для слідства вилучено і зафіксовано. Дружина ОСОБА_10 ОСОБА_18 зараз залишається зовсім сама і самостійно виховує їх спільну малолітню дитину і потребує матеріальної допомоги.

20.08.2025 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 подав клопотання про скасування арешту з мобільного телефону MOTOROLA think fhone by, обґрунтовуючи тим, що даний телефон не має відношення до кримінального провадження, телефон був новий, просить повернути телефон захиснику для подальшої передачі його матері.

Також 20.08.2025 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 подав клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, обґрунтовуючи тим, що має на утриманні дружину та дитину двох років, які потребують забезпечення.

Прокурор проти задоволення клопотань адвоката ОСОБА_16 та обвинуваченого ОСОБА_10 заперечив, в обґрунтування доводів пояснив, що арештоване майно є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Суд дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з положеннями частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При тому частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, розгляд клопотання відбувається у судовому засіданні, а скасування судом арешту на майно, до закінчення судового розгляду, можливе лише з підстав його необґрунтованого накладення чи відсутності подальшої потреби у означеному заході забезпечення кримінального провадження.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку у житловому приміщенні ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме: MOTOROLA think fhone by в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 .

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею встановлено, що виявлене та вилучене майно має значення речового доказу у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Завданням арешту майна слідчий суддя визначив, як: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотань та накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуків.

Крім того, посилання адвоката ОСОБА_16 на те, що даний телефон досліджено і інформацію, яка була важлива для слідства вилучено і зафіксовано, а тому потреба в його арешті відпала, жодним чином не доведено, як і не доведений факт права власності ОСОБА_17 на зазначений мобільний телефон..

Суд звертає увагу на те, що адвокат ОСОБА_16 своєму клопотанні зазначає, що телефон MOTOROLA think fhone by в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 належить ОСОБА_17 , яка є дружиною ОСОБА_10 , при цьому обвинувачений ОСОБА_10 в своєму клопотанні просить скасувати арешт з належного йому мобільного телефону MOTOROLA think fhone by та передати його матері, що ставить під сумнів кому саме вказаний телефон належить.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів, є раніше судимим, судове слідство не закінчено, свідки не допитані, а тому існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду та перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді та продовжити злочинну діяльність.

Суд також вважає, що застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти наведеним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_16 про скасування арешту, клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про скасування арешту та зміну запобіжного заходу не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 177, 331, 372 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_17 про скасування арешту майна, відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про скасування арешту майна, відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу на більш м`який, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду, лише в частині запобіжного заходу.

Повний текст ухвали суду оголошений 25.08.2025 о 17 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1