Справа № 442/2911/25
Провадження № 1-кп/442/248/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000153 від 17.02.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав Львівської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не має, не депутата, не адвоката, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 25.04.2025 за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі; -

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.4 ст.185 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

- його захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:

Судом визнано доведеним, що солдат ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця - помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 17 лютого 2025 року приблизно о 12 год. 00 хв., йдучи повз будинок АДРЕСА_3 , придбав шляхом привласнення знайденого з землі наркотичну речовину, обіг якої обмежено - метадон, у виді таблеток білого кольору з блістером та написом «Метафін», яку зберігав у правій кишені своїх штанів для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 17 лютого 2025 року близько 12 год. 00 хв. під час зупинки ОСОБА_3 працівниками Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, останній повідомив працівникам Національної поліції про наявність у нього наркотичної речовини, обіг якої обмежено - метадону.

У подальшому, 17 лютого 2025 року у період з 12 год. 57 хв. по 13 год. 15 хв. поблизу №189 по вул. Війтівська Гора у м. Дрогобичі Львівської області слідчою Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, під час огляду місця події, у ОСОБА_3 виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,044 грама.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім цього, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою власного особистого збагачення, 21 лютого 2025 року приблизно о 05 годині 08 хвилин, перебуваючи в гаражному приміщення, що знаходиться на території подвір`я будинку АДРЕСА_4 , вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями збоку власника та інших осіб, повторно, таємно викрав кутову шліфувальну машинку марки «Makita» GA 9050, 2000W, вартістю 4695 гривень 32 копійок; зварювальний апарат марки «Дніпро М» ММА 250, вартістю 3404 гривень 64 копійок та перфоратор марки «Makita» 2470, вартістю 2935 гривень 60 копійок, які належать ОСОБА_6 . Після чого, солдат ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадений інструмент, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 11 035 гривень 56 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою власного особистого збагачення, 21 лютого 2025 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 , вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями збоку власника та інших осіб, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi 13С Midnight Black 4GB Ram 128 GB Rom» із IMEI 1: - НОМЕР_2 ; IMEI 2: - НОМЕР_3 , вартістю 5029 гривень 45 копійок, який знаходився в чохлі, чорного кольору вартістю 169 гривень 43 копійок, та із картою пам`яті на «32Gb» марки «Арасег» вартістю 165 гривень 33 копійок, який належить ОСОБА_7 . Після чого, солдат ОСОБА_3 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «Redmi 13С Midnight Black 4GB Ram 128 GB Rom» із IMEI 1: - НОМЕР_2 ; IMEI 2: - НОМЕР_3 , який знаходився в чохлі, чорного кольору та із картою пам`яті на «32Gb» марки «Арасеr», покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 5364 гривень 21 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою власного особистого збагачення, 17 березня 2025 року приблизно о 00 годині 34 хвилин, перебуваючи на території автомобільної парковки неподалік будинку № 179/1 по вулиці Стрийська у місті Дрогобичі, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями збоку інших осіб, повторно, таємно проник у автомобіль марки «Citroen Berlingo» р.н.з. НОМЕР_4 , звідки викрав зварювальний інвертор марки «DNIPRO-М» моделі «SAB-258N», вартістю 2235 гривень, бензин А-95 в кількості 10 л вартістю 566 гривень 60 копійок, подовжувач марки «PowerPlant» довжиною 30 м. вартістю 516 гривень 75 копійок, які належать ОСОБА_8 . Після чого, солдат ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадений інструмент, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3318 гривень 35 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою власного особистого збагачення, 17 березня 2025 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні бару «Neon», що знаходиться у місті Дрогобичі по вулиці Івана Мазепи, 1, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями збоку власника та інших осіб, повторно, таємно із касової шухляди, викрав грошові кошти у сумі 4 000 гривень, які належали ФОП ОСОБА_9 . Після чого, солдат ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадені грошові кошти, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 4 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що дійсно, обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Він у вересні 2024 був мобілізований та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 . 17 лютого 2025 він перебував на АДРЕСА_3 . Проходячи повз будинок №189 на землі знайшов таблетки «Метафін», які заховав в кишеню для подальшого вживання. Після цього був затриманий працівниками поліції, які вилучили в нього наркотичний засіб. Щодо вчинення крадіжок, 21.02.2025 близько 05 год. викрав з будинку №5 по вул. Лемківській в м.Борислав шліфувальну машинку марки «Makita», зварювальний апарат марки «Дніпро-М» та перфоратор марки «Makita»; 21.02.2025 приблизно о 10.00 год. з квартири АДРЕСА_5 - мобільний телефон марки «Redmi». 17.03.2025 у нічний час перебував на території автомобільної парковки, що на вул.. Стрийській в м.Дрогобичі, таємно проник в автомобіль марки «Citroen Berlingo», звідки викрав зварювальний інвертор марки «DNIPRO-М», 10 літрів бензину та подовжувач. Після цього пішов в бар «Neon», що знаходиться у місті Дрогобичі по вулиці Івана Мазепи, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями збоку власника та інших осіб, повторно, таємно із касової шухляди, викрав грошові кошти у сумі 4 000 гривень. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.4 ст.185 КК України.

Його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, оскільки він незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею та за ч.4 ст.185 КК України, здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, вчиненого в умовах воєнного стану

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить рецедив злочинів.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винної як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, посередню характеристику, те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має намір повернутись до військової служби в ЗСУа тому на підставі встановлених судом конкретних обставин події, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст. 309, ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, частково приєднавши покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 25.04.2025 на підставі ст.71 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді.

Витрати за проведення експертизи у даному кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.2 ст.309, ч.4 ст.185 КК України та обрати покарання:

-за ч.2 ст.309 КК України - у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі.

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за вказаним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 25.04.2025 та остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, а саме: з 20.03.2025.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді триманні під вартою залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь ОСОБА_10 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 646/25 від 04.03.2025 в сумі 360 грн., за проведення судово-товарознавчої експертизи № 811/25 від 18.03.2025 в сумі 360 грн.; за проведення судово-товарознавчої експертизи № 900/25 від 24.03.2025 в сумі 360 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/109-25/3435-НЗПРАП в сумі 1591,80 грн.

Речові докази:

-коробку від викраденого мобільного телефону, а саме: «Redmi 13С Midnight Black 4GB Ram 128 GB Rom», яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити власнику;

-чохол (накладка) на мобільний телефон чорного кольору та карту пам`яті на «32 Gb» марки «Apacer», що упаковані у полімерний спец. пакет PSP2207316, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_11 від 04.03.2025;

-договір застави №100.25.151 від 21.02.2025, який поміщено в паперовий конверт залишити при матеріалах справи;

-зварювальний апарат «Дніпро М» ММА 250 та кутову шліфувальну машинку «Макіта» GA9050 які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_12 від 14.03.2025;

-DVD-R диск із файлами відезапису за 21.02.2025 із гаражного приміщення, що за адресою АДРЕСА_4 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при справі;

-Дві таблетки білого кольору, одна з яких знаходиться в блістері на якому є надпис «Метафін», які упаковані в спец пакет під номером PSP0017259 знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_13 від 19.02.2025;

-коробку від зварювального інвертора марки «Дніпро-М» моделі SAB 258-N, яку передано на відповідальне зберігання потерпіліому ОСОБА_8 залишити власнику;

-DVD-R диск із відеозаписами з камер спостереження з будинку АДРЕСА_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при справі;

-каністру білого кольору із червоною кришкою ємністю 10 л. із вмістом речовини прозоро-жовтого кольору із різким запахом бензину, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_8 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_13 від 25.03.2025;

-DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з приміщення «Neon», що на вул. І.Мазепи, 1 в м.Дрогобичі, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1