У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченоїОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2025 року, в кримінальному провадженні № 11-кп/4806/335/25 щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгорода Закарпатської області, громадянки України, ромської національності, без освіти, не працюючої, не одруженої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, останній раз Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 21.11.2024 за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком два роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено покарання:

- за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України у виді двох років обмеження волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 рахується з дня її затримання з 14.08.2024 з 19 год. 34 хв.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 термін перебування під вартою з 14 серпня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 до набрання цим вироком законної сили - залишено без змін.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 21.11.2024 ухвалено виконувати окремо.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи СЕ-19/107-24/8737-Д від 14.08.2024 в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 коп. та за проведення експертизи СЕ-19/107-24/9136-Д від 29.08.2024 в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, призначивши їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України, та одночасно клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку суду, оскільки його копію отримала 16.05.2025.

Судовий розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, проводиться за відсутності обвинуваченої ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та зазначив, що підстави для поновлення строку відсутні, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка також просила відмовити у поновленні строку, оскільки її підзахисна відмовляється від апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Положеннями ч. 2 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга на вирок суду, подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України, передбачено, що строк пропущений із поважних причин повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №137/785/17, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; процесуальну поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, - вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області був ухвалений 13 травня 2025 року за спрощеною процедурою, передбаченою ч. 3 ст. 349 КПК України, за участі обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника-адвоката ОСОБА_6 . Строк на апеляційне оскарження цього вироку для учасників судового провадження обліковувався з 14 травня 2025 року по 12 червня 2025 року.

14 травня 2025 року копії зазначеного вироку судом першої інстанції було скеровано до ДУ «Закарпатська УВП №9».

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник-адвокат ОСОБА_6 були присутні під час розгляду провадження та оголошенні судового рішення, ознайомлені з порядком і строками оскарження вироку, вони не були позбавлені можливості оскаржити вказаний вирок у передбачений законом строк.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , про відмову її підзахисної від поданої апеляційної скарги, що підтверджується надісланими до апеляційного суду заявами обвинуваченої ОСОБА_7 .

Колегія суддів з урахуванням вищевикладеного не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області був ухвалений 13 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 та вважає, що поновлення пропущеного строку оскарження вироку через тривалий час, порушуватиме принцип правової визначеності, як основи верховенства права.

Мотиви поважності пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими

Таке рішення відповідає судовій практиці Європейського Суду з прав людини, яка визначає, що безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (справа «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження вироку суду та вважає, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 117, 395, 399 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченоїОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2025 рокущодо обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, - відмовити.

Апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: