ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/424/23

Провадження № 11-кп/820/504/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0001200 від 01 грудня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою захисника на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 30 квітня 2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого по найму автомобільним електриком, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, що становить чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Скасовано арешт, накладений 05 грудня 2022 року на автомобіль «Mercedes-Benz» моделі «Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , та автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_10 .

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 3964,38 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 30 листопада 2022 року об 11 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Героїв Маріуполя у місті Кам`янці-Подільському зі сторони вулиці Нігинське шосе в напрямку Проспекту Грушевського зі швидкістю близько 20 км/год, проїжджаючи прямо ділянку нерегульованого перехрестя вулиць Героїв Маріуполя та Хмельницького шосе, маючи належну оглядовість та видимість проїжджої частини вул. Хмельницьке шосе, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 16.11. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі по тексту - Правил), маючи об`єктивну можливість завчасно виявити транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався зі швидкість 45 км/год по головній дорозі вулиці Хмельницьке шосе з ліва на право відносно руху автомобіля ОСОБА_7 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, перед проїздом вказаного перехрестя не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, небезпеки водію ОСОБА_10 , не вжив заходів для зупинки транспортного засобу та не дав дорогу автомобілю під керуванням останнього, внаслідок чого на смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_10 допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 із передньою частиною автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок зіткнення водій автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла грудини, які спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня і за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.3 б), 16.11. Правил, зміст яких полягає в наступному: п. 2.3 б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 16.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Вказані порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, на переконання місцевого суду, знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

Не погоджуючись з вироком суду, захисниця подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Свої вимоги аргументує тим, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненому, примирився із потерпілим та відшкодував моральну шкоду.

Зазначає, що розмір матеріального збитку потерпілим постійно змінювався і не містив жодних доказів його обґрунтування, що перешкоджало обвинуваченому відшкодувати завдану реальну шкоду.

Наголошує, що потерпілий не з`являвся в судові засідання, не йшов на контакт з обвинуваченим, що позбавляло можливості обвинуваченого вибачитися перед потерпілим і відшкодувати йому заподіяну реальну шкоду.

Звертає увагу на покарання у виді штрафу, яке призначено місцевим судом без урахування майнового стану обвинуваченого та джерел доходу останнього.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, щодо змісту оскарженого судового рішення та суті апеляційних вимог сторони захисту, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесне ушкодження, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.286 КК України в поданій апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, колегією суддів встановлено відсутність вище вказаних правових підстав необхідних для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України в зв`язку з дійовим каяттям.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинений ним злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, у вчиненому обвинувачений визнав свою провину, однак заподіяну матеріальну шкоду не відшкодував, з потерпілим не примирився.

Щире каяття, це не лише визнання вини, як помилково вважає сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, це також висловлений жаль з приводу події, що сталася, та наслідків від неї, це у тому числі дійсний та щирий осуд своєї поведінки, критична оцінка вчиненого, намагання виправити ситуацію, прохання про вибачення перед потерпілим, вчинені дії на вчасне відшкодування заподіяних злочином збитків, а не пошук причин неможливості зустрітися із потерпілим через відсутність контактів, або ж невідшкодування впродовж тривалого проміжку часу, що обчислюється роками (подія мала місце 30.11.2022), навіть частково, завданих потерпілому матеріальних збитків з причин заперечення доказів щодо їх розміру.

Отже, на час розгляду справи як місцевим судом, так і в ході апеляційного провадження, ОСОБА_7 не має права на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, на підставі ст.45 КК України.

Стосовно аргументів сторони захисту про призначення судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу без урахування його майнового стану, то вказані обставини не відповідають матеріалам провадження. В ході розгляду кримінального провадження, місцевим судом встановлено, що обвинувачений є особою молодого віку, працює автомобільним електриком, тобто має джерело постійного доходу, неодружений, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, крім того в обвинуваченого наявний транспортний засіб.

Вказані обставини давали право місцевому суду призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Отже, матеріали справи не містять даних про порушення вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3