Справа №751/4069/25
Провадження №1-кс/751/1094/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста слідчого управління ГУНП в Чернігівській області

ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від

07 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС криміналіст слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 07 травня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Із клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000465 від 07 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 травня 2025 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля буд. № 253 по просп. Миру в

м. Чернігові в ході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6 , з метою позбавлення життя останнього, завдала потерпілому один удар ножем в область грудної клітки, чим заподіяла тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, з пошкодженням внутрішньої грудної артерії зліва, лівобічний гемоторакс.

Проте суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого

ОСОБА_6 не настали з причин, що не залежали від волі підозрюваної

ОСОБА_5 , оскільки потерпілому ОСОБА_6 було своєчасно надано медичну допомогу.

07 травня 2025 в ході затримання у порядку ст. 208 КПК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні даного злочину, під час особистого обшуку останньої вилучено належні їй: - ніж складний зі слідами речовини бурого кольору на лезі;

- мобільний телефон марки «Redmi» з сім-карткою НОМЕР_1 ; - кофту бавовняну.

У ході відібрання біологічних зразків у підозрюваної ОСОБА_5

07 травня 2025 року відібрано сліди папілярних узорів пальців та долонь рук, змиви з обох рук, зрізи нігтьових пластин, зразки букального епітелію.

07 травня 2025 року в ході огляду місця події у приміщенні Чернігівської обласної лікарні, що за адресою: м. Чернігів, вул. Волковича, 25, виявлено та вилучено речі належні потерпілому ОСОБА_6 , а саме: - кофту та футболку з механічними пошкодженнями, а також зі слідами речовини бурого кольору; - штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; - труси багряного кольору; - кросівки 41 розміру та дві чорні шкарпетки.

Постановою слідчого від 07 травня 2025 року всі зазначені вище речі, що вилучені в ході проведення процесуальних дій визнано речовими доказами.

Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий указує на те, що вказані речові докази мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому з метою недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження виникла необхідність в їх арешті.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор у кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився.

Власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися в передбаченому законом порядку. Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_7 подали до суду заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт майна без їх участі, проти задоволення клопотання не заперечують.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації власником майна, про арешт якого порушується питання у клопотанні, його процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки власника майна обов`язковою немає, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000465 від 07 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановою слідчого від 07 травня 2025 року зазначені у клопотанні слідчого речі, вилучені в ході проведення процесуальних дій, визнано речовими доказами.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у свої рішення неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речового доказу.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 107, 131, 132, 171-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 07 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на: - ніж складний зі слідами речовини бурого кольору на лезі; - мобільний телефон марки «Redmi» з сім-карткою НОМЕР_1 ;

- кофту бавовняну; - сліди папілярних узорів пальців та долонь рук, змиви з обох рук, зрізи нігтьових пластин, зразки букального епітелію, які належать підозрюваній ОСОБА_5 ; - кофту та футболку з механічними пошкодженнями і зі слідами речовини бурого кольору, штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, труси багряного кольору, кросівки 41 розміру, дві чорні шкарпетки, які належать потерпілому ОСОБА_6 , заборонивши відчужувати, розпоряджатись та користуватись зазначеним майном.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1