ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеконференції, апеляційну скаргу прокурора на вирок Саксаганського районного суд м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 лютого 2025 року відносно ОСОБА_8 ,

В СТ А Н О В И Л А:

Вироком Саксаганського районного суд м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 лютого 2025 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вентспілс, Латвія, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останній раз: 26.04.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.02.2018, та остаточно визначено покарання у виді 3 років 6 місяців. Звільнився 27.09.2021 з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання,,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , діючи повторно, 13.11.2024 близько у ранковий час доби (точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось за можливе), знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів та реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно ввів в оману відносно своїх справжніх намірів раніше знайомого гр. ОСОБА_9 , та під вигаданим приводом ремонтних робіт, попросив у потерпілого гр. ОСОБА_9 належне йому майно, а саме: безщітковий шуруповерт DEWALT DCD700 12V, перфоратор Grand ПЕ-1500 DFR, шліфмашину Einhell TE-AG 125 CE.

ОСОБА_9 , в свою чергу, будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_8 передав останньому:Безщітковий шуруповерт DEWALT DCD700 12V, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4010 від 20.11.2024 встановити неможливо. Перфоратор Grand ПЕ-1500 DFR, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4010 від 20.11.2024 становить 1435,00 гривень;Шліфмашина Einhell TE-AG 125 CE, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4010 від 20.11.2024 становить 1945,32 гривень всього майна потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 3380,32 грн.

Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення з майном, яким заволодів шахрайським шляхом зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальний збиток на суму 3380,32 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи повторно, 14.11.2024 у ранковий час доби (точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось за можливе), знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів та реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно ввів в оману відносно своїх справжніх намірів раніше знайомого гр. ОСОБА_9 , та під вигаданим приводом ремонтних робіт, попросив у потерпілого гр. ОСОБА_9 належне йому кутову шліфувальну машину (болгарка) акумуляторну Dnipro-M DGA-201.

ОСОБА_9 , в свою чергу, будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_8 передав останньому кутову шліфувальну машину (болгарка) акумуляторну Dnipro-M DGA-201, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4010 від 20.11.2024 становить 4737,25 гривень.

Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення з майном, яким заволодів шахрайським шляхом зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальний збиток на суму 4737,25 грн.

На вказане рішення прокурором подана апеляційна скарга, в якій він не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 визначив покарання більше, ніж передбачене угодою між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості від 17.04.2024 року. Дане рішення порушує права і свободи обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація дій ОСОБА_8 ніким не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 404 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбаченого покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 17.04.2024 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 , за погодженням з захисником ОСОБА_7 , сторонами узгоджено покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі із звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено судом першої інстанції за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції, порушивши вимоги кримінального та кримінально процесуального законодавства вийшов за межі погодженої угоди між прокурором та обвинуваченим, призначивши обвинуваченому ОСОБА_8 не передбачений угодою розмір покарання, що також перевищує санкцію ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне виправити допущене судом першої інстанції порушення шляхом зміни оскаржуваного вироку, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 409 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Саксаганського районного суд м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 лютого 2025 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді