УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000547 від 22.05.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» старший солдат ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовці під час проходження військової служби повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Однак, військовослужбовець ОСОБА_4 , діючи в порушення вказаних вимог законодавства, вчинив кримінальне правопорушення направлене проти безпеки руху, що призвело до спричинення смерті потерпілого, за наступних обставин.

Так, 21.05.2025 приблизно о 23.00 годин (точний час органами досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись поза службою, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , вживав спиртні напої (горілку), за адресою: Одеська область, Подільський район, Балтська МТГ, село Пасицели, вулиця Т.Г.Шевченка, будинок № 8, після чого, 22.05.2025 приблизно о 00.30 год., достеменно знаючи, що керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння заборонено, приступив до керування автомобілем «FORD ESСORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим грубо порушив вимоги пункту 2.9. а) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правила), що зобов`язує водія:

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Цієї ж ночі, після 00 годин 30 хвилин (точний час органами досудового розслідування не встановлений), водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (0,78 ‰ етилового спирту в крові), чим позбавив себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну, контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, здійснював рух в умовах обмеженої видимості, через темний час доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вулиці Т.Г.Шевченка в селі Пасицели Балтської МТГ Подільського району Одеської області, на якій організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху в протилежних напрямках, зі сторони села Білине у напрямку вулиці Степана Олійника, з невстановленою органами слідства швидкістю, з увімкненим ближнім світлом фар.

Під`їжджаючи до будинку № 1 по вулиці Т.Г.Шевченка, на прямій, рівні ділянці горизонтального профілю, водій ОСОБА_4 не переконався, що обрана ним швидкість забезпечить постійний контроль за траєкторією руху цього автомобіля і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги пунктів: 1.5.; 2.3. б) Правил, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

Своїми діями, пов`язаними з порушенням вимог Правил, водій ОСОБА_4 свідомо створив небезпеку як для себе, так для інших учасників дорожнього руху, чим проявив кримінальну протиправну недбалість.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в населеному пункті, водій ОСОБА_4 не вжив заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не стежив, не контролював рух керованого транспортного засобу, і, як наслідок, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, при наближенні до пішохода ОСОБА_8 , котрий знаходився на проїзній частині у горизонтальному положенні, у місці, де відсутні переходи, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити у світлі фар керованого автомобіля цю перешкоду для руху, з моменту її виявлення негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, як наслідок, допустив наїзд і переїзд передніми колесами через тіло пішохода, чим грубо порушив вимоги пунктів: 1.7.; 12.3. Правил, що зобов`язують водія:

п. 1.7. «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Після наїзду водій ОСОБА_4 , не зупиняючись, проїхав ще 2 кілометри і 313 метрів до вулиці Степана Олійника, в район опори ЛЕМ № 418, і протягнув пішохода, який застряг між днищем автомобіля і проїзною частиною, потім зупинив автомобіль, вийшов з салону і виявив на проїзній частині, позаду автомобіля, тіло потерпілого.

Далі, діючи навмисно, з метою уникнути відповідальності за скоєний наїзд, в порушення вимог пункту 2.10. а)-е) Правил, на місці пригоди не залишився, заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому не вжив, до медичного закладу та органу Національної поліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив, погрузив тіло пішохода у багажник свого автомобіля і зник з місця пригоди.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.

Отже, водій ОСОБА_4 , шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.3 б); 2.9. а); 12.3. Правил дорожнього руху України, гарантовано мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді і його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому.

Такимчином, у діяннях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

За вищевикладених обставин, 23.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Наразі відносно підозрюваного ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії якого закінчується 23.08.2025.

20.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування даного кримінального провадження було продовжено до п`яти місяців, а саме до 23.10.2025.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виявляється можливим, оскільки для повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій та дочекатися висновки призначених експертиз, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

У судовому засіданні:

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати відносно підзахисного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 23.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця ДТП від 22.05.2025, схемою та фототаблицею до нього; протоколом огляду місця події від 22.05.2025, схемою та фототаблицею до нього; протоколом огляду місця події від 22.05.2025 та фототаблицею до нього; протоколом обшуку від 22.05.2025 та фототаблицею до нього; протоколом огляду від 22.05.2025 та фототаблицею до нього; висновком алкотестера «Драгер» від 22.05.2025 щодо результатів перевірки водія ОСОБА_4 на стан сп`яніння; протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 23.05.2025 (час затримання 03:00 год.); протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами проведення слідчих експериментів від 23.05.2025, схемами та фототаблицями до них; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.07.2025; висновком інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» від 20.06.2025 № СЕ-19/116-25/13557-ІТ; висновком інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» від 24.06.2025 № СЕ-19/116-25/13558-ІТ; висновком судової комплексної судової трасологічної експертизи від 17.06.2025 № КСЕ-19/116-25/13559; висновком експерта від 17.06.2025 № 1101 судово-медичної експертизи марлевого тампона зі змивом з поверхні заднього бампера автомобіля «Ford Escort» р/н НОМЕР_2 , вилученим під час обшуку 22.05.2025р.; висновком експерта від 16.06.2025 № 1102 судово-медичної експертизи марлевого тампона зі змивом з поверхні автомобільного колеса в багажному відділенні автомобіля «Ford Escort» р/н НОМЕР_2 , вилученим під час обшуку 22.05.2025р.; висновком експерта від 12.06.2025 № 1084 судово-медичної експертизи зразка крові трупа ОСОБА_8 , 1977 р.н.; висновком експерта від 24.06.2025 № 1086 судово-медичної експертизи футболки, штанів, трусів, кепки та пари кросівок, вилучених 23.05.2025р. у гр. ОСОБА_13 ; висновком експерта від 12.06.2025 № 246 судово-медичної експертизи біологічної речовини бурого кольору, вилученої під час проведення обшуку 22.05.2025 року у багажному відділенні автомобіля «FORD ESCORT» реєстраційний номер НОМЕР_2 ; висновком експерта від 04.06.2025 № 248 судово-медичної експертизи шести змивів на марлі з автомобіля «FORD ESCORT» реєстраційний номер НОМЕР_2 : з внутрішньої ручки лівої передньої двері, із зовнішньої ручки лівої передньої двері, з внутрішньої ручки правої передньої двері, із зовнішньої ручки правої передньої двері, з керма, з важелю перемикання коробки передач; висновком експерта від 09.06.2025 № 292 судово-медичної експертизи фрагмента кістки; висновком експерта від 09.06.2025 № 291 судово-медичної експертизи фрагмента кістки; висновком експерта від 09.06.2025 № 293 судово-медичної експертизи 2-х фрагментів кісток; залученими до провадження речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та відхиляє заперечення сторони захисту в частині зазначення про необґрунтованість пред`явленої підозри.

Крім того, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри перевірялася слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу та його подальшого продовження відносно останнього.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду відносно ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 23.08.2025.

Як зазначає слідчий у клопотанні, у даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому, проте завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні до закінчення строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не являється можливим, оскільки необхідно виконати рід слідчих (розшукових) та інших процесуальних заходів. Відповідно до чого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000547 від 22.05.2025 року було продовжено до п`яти місяців, тобто до 23.10.2025.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні у випадку направлення обвинувального акту до суду та враховуючи суспільно-небезпечний характер такого злочину та його наслідки у вигляді смерті потерпілого, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати.

Також, слідчий суддя вважає, що не зменшився й сутпінь ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків в рамках кримінального провадження, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, з огляду на те, що на процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає безпідставним, оскільки вказані ризики не були встановленні при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , а стороною обвинувачення не було зазначено нових обставин, які б свідчили про появу таких ризиків.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було з огляду на їх м`якість, а також встановлення в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій та дочекатися висновки призначених експертиз, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, підлягає задоволенню.

Слідчий суддя враховує те, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 було ймовірно вчинено в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого його ймовірні дії несли за собою погрозу для всіх учасників дорожнього руху та призвели до загибелі потерпілого.

При обранні запобіжного заходу та його подальшому продовженні слідчим суддею, враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, не визначався розмір застави, й наразі слідчий суддя, дослідивши клопотання сторони обвинувачення та беручи до уваги доводи сторін кримінального провадження, приходить до переконання про відсутність підстав для визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Відтак, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 17.10.2025, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1