Справа № 461/8653/24
Провадження № 1-кс/461/4147/25
01.07.2025 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
Водночас, у директора ТОВ «БІК «Рубікон Груп» ОСОБА_4 , у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, не пізніше 25.03.2021, та місці, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами осіб, через продаж майнових прав на об`єкти нерухомості (квартири та паркомісця), як складові частини об`єктів капітального будівництва: нове будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом (будинки № 4, 5 та АДРЕСА_1 , що полягав у підготовці недостовірної рекламної кампанії та візуалізацій майбутніх об`єктів нерухомого майна у вигляді графічних зображень; поширенні, шляхом розміщення такої реклами із завідомо неправдивими відомостями про будівництво та продаж нових черг об`єкту в с. Горішній Пустомитівського району Львівської області, для залучення покупців, створюючи враження реального наміру будівництва; використанні офісних приміщень ТОВ «БІК «Рубікон Груп», які розташовані за адресами: м.Львів, вул. Карла Мікльоша, 7, м. Львів, вул. Липинського, 36, м. Львів Винники, вул. Івасюка, 19А з метою введення в оману майбутніх покупців щодо реальності намірів із будівництва 4, 5 та 6 черг будівництва та на підставі цього укладення договорів купівлі продажу майнових прав, - з метою заволодіння, шляхом обману, коштами покупців, сплачених на підставі укладених договорів.
Вказані дії щодо створення рекламних та інших матеріалів ОСОБА_4 виконав шляхом доручення працівникам ТОВ «БІК «Рубікон Груп»» чи на договірних засадам третім особам, що не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 .
Надалі, з метою безпосереднього втілення свого злочинного умислу щодо заволодіння шляхом шахрайства коштами покупців, ОСОБА_4 вирішив залучити інших осіб, з яким перебував у довірливих відносинах та які мали право вчиняти дії від імені ТОВ «БІК «Рубікон Груп» на підставі виданих довіреностей, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , котрі використовували довіреності: від 03.08.2020 (реєстраційний номер: 50837118) та від 05.12.2019 (реєстраційний номер: 49881411), що посвідчені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , яких останніх ОСОБА_4 уповноважив останніх представляти інтереси ТОВ «БІК «Рубікон Груп» з усіх питань, що стосуватимуться укладення та підписання договорів купівлі продажу, попередніх договорів купівлі продажу квартир та нежитлових приміщень, які знаходяться адресою: с. Горішній, Пустомитівський р-н, Львівська обл.
Злочинні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 полягали в наступному:
Потерпілі особи, які були обізнані про продаж квартир об`єкту - багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , 5, АДРЕСА_1 , прибували до офісу ТОВ «БІК «Рубікон Груп» за адресою: м.Львів Винники, вул. Івасюка, 19А, м. Львів, вул. Липинського, 36, м. Львів, вул. Карла Мікльоша, 7, де працівниками товариства, яким не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 було продемонстровано потерпілим графічні зображення із загальним виглядом майбутніх будинків та плануваннями квартир та доведено до відома потерпілих неправдиву інформацію щодо будівництва цих об`єктів.
Маючи умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, діючи від імені ТОВ «БІК «Рубікон Груп», не маючи наміру виконання основних умов договорів ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 (продавці) підписували з потерпілими (покупцями) договори купівлі продажу майнових прав, предметами яких є будівництво об`єктів та передача Продавцем майнових прав на об`єкти нерухомості квартири та паркомісця із визначеними договорами плановими термінами введення в експлуатацію, які станом на даний час минули, та відповідною договірною ціною.
В подальшому, перебуваючи за адресами офісних приміщень ТОВ «БІК «Рубікон Груп»: м.Львів Винники, вул. Івасюка, 19А, м. Львів, вул. Липинського, 36, м. Львів, вул. Карла Мікльоша, 7, будучи введеними в оману про реальність наміру будівництва об`єктів, на виконання умов договорів купівлі продажу майнових прав потерпілими сплачено грошові кошти зазначеним особам, з метою забезпечення будівництва об`єкту.
На підтвердження виконання своїх зобов`язань та сплати грошових коштів, потерпілим було видано квитанції (до прибуткового касового ордеру) про оплату згідно договорів купівлі-продажу майнових прав.
Тобто, ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 в період часу 25.03.2021 по 08.05.2023 перебуваючи за вище вказаними адресами розташування офісних приміщень ТОВ «БІК «Рубікон Груп», шляхом обману, не маючи наміру виконувати визначені підписаними договорами зобов`язання, зокрема здійснювати будівництво та передачу Покупцям відповідних об`єктів нерухомості, керуючись корисливим мотивом, заволоділи грошовими коштами потерпілих на загальну суму 29 906 259 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.
07.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Мостиська Львівської обл., українця, громадянину України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих та особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.05.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується 07.07.2025, однак завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок особливої складності., необхідності проведення низки додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий зазначає, що з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зімнилися, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 , останньому слід продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі, так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна у разі визнання його винним, можуть спонукати ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування.
Вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти описаним ризикам без продовження строку тримання під вартою, неможливо. Тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник проти задоволення клопотання заперечила. Зазначила, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, є недоведеними. Підозра є необрунтованою. Розмір застави є непомірним для підозрюваного.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
07.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Мостиська Львівської обл., українця, громадянину України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих та особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколами допитів потерпілих у кримінальному провадженні;
- договорами купівлі продажу майнових прав із додатками до них, а також квитанціями до прибуткових касових ордерів, довідками про оплату вартості майнових прав в повному обсязі та поступлення коштів на рахунок ТОВ «БІК «Рубікон Груп», також актами приймання - передачі майнових прав;
- протоколами допитів свідків у кримінальному провадженні;
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.05.2025 року застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мостиська Львівської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком до 60 діб, тобто до 07 липня 2025 року включно.
На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено заставу, достатню для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 у розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 5 753 200 (п`ять мільйонів сімсот п`ятдесят три тисячі двісті) гривень.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.05.2025 року ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.05.2025 року залишено без змін.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 07.07.2025, однак завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок особливої складності., необхідності проведення низки додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 завершується, існує необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки громадянин ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих та особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновків, що:
- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;
- у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.
На даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування, продовжують існувати.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може перетнути державний кордон України.
Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваної до втечі.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованих злочинів, що підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному. Також суд враховує ту обставину, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків та потерпілих, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень. Відповідно, ОСОБА_4 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також узгоджувати з ним свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованих злочинів.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні. Тому, приходжу до висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень не в силі та не унеможливлять спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу.
Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який не підпадає під вищезазначений перелік суд вважає за можливе призначити заставу.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Застава як запобіжний захід у розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слугує меті забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Тому її розмір визначається з урахуванням особистості підозрюваного, його майнового становища, стосунків з іншими особами.
Визначаючи розмір застави суд враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Тому, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, матеріального стану підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення, обставин кримінального правопорушення, наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 5 753 200 грн.
Саме такий розмір, на думку слідчого судді, розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами вчинення кримінального правопорушення, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для нього.
Слідчий суддя, враховуючи наведене та обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, приходить до переконання про те, що застава в розмірі в розмірі 5 753 200 грн. здатна забезпечити ОСОБА_4 виконання покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду.
Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
При цьому підозрюваному роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на визначений нижче строк покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Стороною захисту не доведено слідчому судді, що розмір застави підлягає зменшенню у зв`язку з істотним зменшенням ризиків.
Львівським апеляційним судом при перегляді ухвали слідчого судді від 09.05.2025 було перевірено законність та обґрунтованість обраного слідчим суддею розміру застави у розмірі 1900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Такий розмір застави залишено без змін, оскільки він є справедливим та пропорційним щодо особи підозрюваного.
У судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про те, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 суттєво зменшилися чи взагалі перестали існувати, а також, що на даний час з`явилися нові обґрунтовані обставини, які не були враховані слідчим суддею під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу та визначення йому розміру застави у сумі 5 753 200 гривень, та можуть свідчити про неможливість подальшого застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави саме у такому розмірі слідчому судді не надано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, та підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою до 28.08.2025 року визначенням розміру застави у розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 5 753 200 (п`ять мільйонів сімсот п`ятдесят три тисячі двісті) гривень.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задоволити.
Продовжити підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 28.08.2025 р. , з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» з визначенням розміру застави у розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 5 753 200 (п`ять мільйонів сімсот п`ятдесят три тисячі двісті) гривень.
У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 28.08.2025 року покласти на нього наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1