Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1199/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/293/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого, відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 04.06.2025 року. Покладено обов`язки передбачене п.п.1, 2, 3, ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, не доводять того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому ризику, а тому вважає за можливе обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вважаю, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що ОСОБА_6 може уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, а отже, перебуваючи на волі у нього залишається можливість чинити вплив на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від слідства, суду - оскільки немає міцних соціальних зв`язків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння в нічну пору доби.

Крім цьому відносно нього, на розгляді в Новоград-Волинському міськрайонному суді перебуває кримінальне провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Вважає, що відмова в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не сприятиме вирішенню завдань кримінального судочинства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 179 КПК особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

04.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

09.04.2025 ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 04.06.2025 з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя застосовуючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, врахував усі обставини на які посилається прокурор в апеляційній скарзі.

ОСОБА_6 раніше не судимий, зареєстрований та проживає разом з матір`ю та сестрою за адресою: АДРЕСА_1 , має сталі соціальні зв`язки,

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання апеляційний суд враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_6 умови запобіжного заходу не порушував, підозрюваний надає покази, сприяє встановленню обставин кримінального провадження, що додатково дає підстави для висновку, що застосований ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Сторона обвинувачення не позбавлена права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов особистого зобов`язання звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим та законним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: