ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2578/25 Справа № 423/1561/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_7 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року відмовлено в задоволенні подання начальника відділу №24 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг строку давності виконання обвинувального вироку переривається у разі вчинення засудженим нового злочину до спливу встановленого строку. Засуджений ОСОБА_8 вчинив новий злочин у період іспитового строку, про що свідчить повідомлення про підозру від 06.12.2021 року та факт направлення обвинувального акту до суду. Таким чином, з моменту вчинення нового злочину обчислення строку давності починається заново, а посилання на сплив трирічного строку є безпідставним. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг строку давності може зупинятися у випадку ухилення особи від виконання вироку, однак належні дані про виконання покарання чи з`явлення засудженого відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року якою відмовлено у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_8 від покарання та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема, без належного повідомлення та участі прокурора, що суперечить ч. 5 ст. 539 КПК України. Крім того, суд неправильно застосував норми матеріального права ст. 80 КК України, не врахувавши, що строк давності виконання вироку сплив, а дані про ухилення засудженого від відбування покарання у справі відсутні. Враховуючи, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , а саме з 14.11.2021 року, минуло більше ніж 3 роки, і строк давності виконання обвинувального вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 11.06.2021 року сплив 14.11.2024 року. Також не було враховано, що провадження щодо нового кримінального правопорушення не завершено вироком з причин, які не залежать від волі засудженого, а саме що після повномасштабного військового вторгнення рф на територію України 24.02.2022 року, територія м.Рубіжне з 13.05.2022 є тимчасово окупованою рф територією України. У зв`язку із цим матеріали кримінального провадження разом з речовими доказами залишилися у приміщені суду, і тому відсутня можливість щодо їх відновлення у порядку ст. 615-1 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 539 КПК України, Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 5 статті 539 КПК України, передбачено, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються, зокрема, орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Разом з цим, згідно з нормами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним кодексом України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 КПК України участь прокурора в суді є обовязковою, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України. Реалізація положень кримінального процесуального закону про обов`язкову участь у кримінальному провадженні прокурора, є неодмінною гарантією забезпечення законності під час кримінального провадження.

На відповідній стадії провадження застосовуються. в тому числі, передбачені ст. 324 КПК України правові наслідки неприбуття в судове засідання прокурора, в цьому разі суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання й уживає заходів до прибуття прокурора до суду та його участі в провадженні.

Окрім того, в силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст. 20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до протоколів № 1, 2,4,7 та 11 до Конвенції» говорить, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на захист є фундаментальним правом особи, що гарантується ст. 59 Конституції України та п. 3 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод і порушення цього права є несумісним з гарантіями, передбаченими цією статтею Конвенції.

Зі змісту наведених положень закону видно, що під час вирішення питання, які виникають під час виконання вироку, виклик у судове засідання засудженого, його захисника, законного представника та прокурора є обов`язковим.

На переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано не було.

З матеріалів справи та журналу судового засідання від 26.06.2025 року, видно, що судове засідання, в якому вирішувалося питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку, проведено за відсутності засудженого ОСОБА_8 та прокурора, належним чином не повідомлених про дату та час судового розгляду подання (а.п. 11).

На думку колегії суддів, вказані обставини перешкодили, зокрема, засудженому самостійно здійснювати своє право на захист та мати ефективний і дієвий професійний захист у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, усупереч вимогам ст.ст. 36, 324 КПК України, участі прокурора в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції судом забезпечено не було, заходів для його прибуття в судове засідання не вжито та розглянуто справу за відсутності сторони обвинувачення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою і, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді провадження суду необхідно усунути зазначену вище неповноту судового розгляду та порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Лисичанської окружної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4