Справа № 740/3425/25
Провадження № 1-кс/740/612/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

18 липня 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області

ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- підозрюваної ОСОБА_4 ,

- захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Челябінську Російської Федерації, є громадянкою України, незаміжня, не працевлаштована, зі слів підробляє прибиральницею, раніше не судима, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні від 17 червня 2025 року № 0000467,

установив:

У поданому до суду клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, 17.06.2025 близько 12 год. 06 хв., точного часу встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, а саме внутрішньому подвір`ї Ніжинської гімназії № 3, що розташована за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. С. Прощенка, 6 А, побачила непристебнутий до металевої конструкції велосипед марки ARDIS моделі Crossride, чорного кольору, колеса 29 дюймів, вартістю 6858,66 грн, що належить ОСОБА_7 , після чого в неї раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Так, 17.06.2025 близько 12 год. 07 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, дія якого неодноразово продовжувалась, умисно, з корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, здійснила крадіжку велосипед марки ARDIS моделі Crossride, чорного кольору, колеса 29 дюймів, вартістю 6858,66 грн, що належить ОСОБА_7 . Отримавши реальну змогу розпоряджатися викраденим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

23.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри в інкримінованому їй діянні підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 17.06.2025, під час якого зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.06.2025, який повідомив відомі йому обставини кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 17.06.2025, під час якого зафіксовано факт передачі ОСОБА_4 викраденого велосипеда працівникам поліції за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. С. Прощенка, 24;

- протоколом огляду відеозаписа із зовнішніх камер відеоспостереження, що розташовані на території Ніжинської гімназії № 3, від 18.06.2025, на якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- висновком експерта № СЕ-19/125-25/8600-ТВ від 19.06.2025;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 , яка повідомила про обставини вчинення нею крадіжки велосипеда;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2025.

Метою застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідно до п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тяжкість покарання може стимулювати її переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, не має стабільного прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, незаміжня, а тому усвідомлюючи дійсну міру покарання вона може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обставин та просив задовольнити.

Підозрювана по суті клопотання зазначила, що не усвідомлювала своїх дій, коли брала чужий велосипед, оскільки має проблеми зі здоров`ям, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, просила відмовити в задоволенні клопотання. Захисник заперечив проти задоволення клопотання, оскільки підозрювана не збирається переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, працює неофіційно, має 20-річну дочку, її поведінка не є антисоціальною.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересі засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України с торони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1-5 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, та які долучені до клопотання.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

Зміст доданих до клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрювану з певним кримінальним правопорушенням, на цьому етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на цей час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

З огляду на наведені у клопотанні відомості, є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 указаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відомості про її особу, зокрема те, що вона раніше не судима, незаміжня, офіційно не працевлаштована, мету застосування запобіжного заходу, бере до уваги те, що в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, вирішуючи питання про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що існування цього ризику є цілком ймовірним. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Відповідно альтернативної міри покарання немає, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та міру покарання, яка їй загрожує, підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від суду. Це узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Щодо ризику впливу на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, то слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує як на початковому етапі кримінального провадження до моменту їх допиту, так і продовжує існувати на подальших стадіях, в тому числі до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілого.

При цьому слідчий суддя вважає відсутніми підстави для висновків про наявність ризику, указаного в клопотанні, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки клопотання в цій частині необґрунтоване, ураховуючи відомості про особу підозрюваної, яка раніше не судима.

Доводи підозрюваної про те, що вона має проблеми зі здоров`ям та перебуває на обліку в психоневрологічному кабінеті нічим не підтверджені, повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема, доданою до клопотанням копією висновку судово-психіатричного експерта від 03.07.2025 № 275, згідно з яким у ОСОБА_4 не виявлено ознак психічного захворювання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, що забезпечить належне виконання нею процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 2, 22, 26, 176 179, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування до 23 серпня 2025 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 строком до 23 серпня 2025 року такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду у встановлений час;

- не відлучатися з міста Ніжина Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації, проживання, перебування та/або місця роботи.

У разі невиконання обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 , до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Здійснення контролю за виконанням особистого зобов`язання та обов`язків підозрюваним покласти на Ніжинський РУП ГУ НП в Чернігівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1