Справа № 185/5601/25
Провадження 1-кп/185/1132/25
В И Р О К

іменем України

09 липня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000120 від 01.05.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, працює у ВСП «Шахтоуправління Дніпровське», на посаді підземного електрослюсара, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

01.11.2024 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 337 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк 8 (вісім) місяців із відрахуванням у дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми заробітку за місцем роботи,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 вчинив ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт, за таких обставин.

23.12.2024 до Павлоградського міськрайонного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов вирок від Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2024, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, ОСОБА_3 було призначено покарання у виді 8 місяців виправних робіт із відрахуванням у дохід держави 10 відсотків із суми заробітку.

20.01.2025 ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком відбування покарання, а також наслідками за ухилення від виконання виправних робіт, про що складено письмову підписку. В цей же день ОСОБА_3 видано направлення до Павлоградської філії Дніпровського обласного центру зайнятості для працевлаштування. Також ОСОБА_3 зобов`язаний повідомити уповноважений орган з питань пробації про результати до 29.01.2025, що підтверджується особистим поясненням ОСОБА_3 від 20.01.2025 року.

19.02.2025 за порушення порядку та умов відбування покарання у виді виправних робіт до ОСОБА_3 застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. ОСОБА_3 повторно видано направлення до Павлоградської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості для працевлаштування. Згідно з направленням останній був зобов`язаний повідомити уповноважений орган з питань пробації про результати до 28.02.2025 року.

28.02.2025 з`ясовано, що того ж дня ОСОБА_3 надано направлення на працевлаштування до філії «Павлоградське Енергопідприємство» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на вакансію електрогазозварника.

10.04.2025 в особистому поясненні ОСОБА_3 зазначив, що в період часу з 28.02.2025 до 10.04.2025 останній не звернувся з направленням центру зайнятості населення до підприємства та не працевлаштувався на запропоновану вакансію без поважної причини, за що до нього було застосовано попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Після вказаного попередження ОСОБА_3 не вжив жодних заходів з метою працевлаштування та в подальшому відбуття призначеного покарання у виді виправних робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт, а також не одноразово попередженим про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, достовірно знаючи про необхідність працевлаштування, умисно порушив порядок та умови відбування покарання, а отже злісно ухиляється від покарання у виді виправних робіт.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винувватим у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 389 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні обставини кримінального правопорушення встановлено та наведено в обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Просив допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки йому цілком зрозуміло детально роз`яснене висунуте обвинувачення, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, у зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності. Зазначив, що працював на шахті 23 роки. В Павлограді працював за контрактом. Після припинення контракту не став військовий облік, у зв`язку з чим не зміг укласти контракт. Покарання у виді виправних робіт не відпрацював.

З`ясувавши думку учасників процесу, які, кожен окремо, не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Окрім визнання вини обвинуваченим, винуватість останнього у вчиненні відповідного кримінального правопорушення за наведених вище обставин знайшла своє повне підтвердження наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими судом доказами.

Відповідно до витягу з ЄРДР внесене за № 0000120 від 01.05.2025, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, 30.04.2025 до чергової частини Павлоградського РВП надійшло подання з Павлограсдького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 337 КК України, до покарання у виді виправних робіт на строк 8 (вісім ) місяців із відрахуванням у дохід держави 10 відсотків із суми заробітку, однак останній виправні роботи не відбув, тим самим ОСОБА_3 ухилився від покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме відбування покарання у виді виправних робіт.

Поданням про притягнення до кримінальної відповідальності від 22.04.2025, відповідно до якого матеріали стосовно засудженого ОСОБА_3 направлено до Павлограсдького РВП ГУНП в Дніпропетровські області для вирішення питання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт.

Повідомлення про підозру від 22.05.2025, відповідно до якого, ОСОБА_3 , підозрюється в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт, тобто кримінальному проступку, передбаченому ч. 2 ст. 389 КК України.

Копією вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, відповідно до якого судом була затверджена угода від 17.09.2024, укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 , визнано ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді виправних робіт на строк 8 (вісім) місяців із відрахуванням у дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми заробітку за місцем роботи.

Довідкою УІАП ГУНП в Дніпропетровській області від 12.05.2025 підтверджується, що ОСОБА_3 засуджений 01.11.2024 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 337 КК України та поставлений на облік Павлоградським РВ ФДУ «Центр Пробації» в Дніпропетровській області 23.12.2024.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч. 3 ст. 349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт.

Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, є правосуддя в частині встановленого порядку виконання вироків суду. Об`єктивна сторона полягає в ухиленні від відбування, зокрема виправних робіт.

Ухилення від відбування виправних робіт це невиконання особою, яка засуджена до цього виду покарання, обов`язку працювати за своїм місцем роботи протягом строку, визначеного вироком суду. Злочин вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у ст. 389 діянь, тобто диспозиція ч. 2 ст. 389 КК України не містить у собі обов`язкову ознаку суспільно небезпечні наслідки, та вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у цій статті дій, тобто має формальний склад.

Суб`єкт злочину спеціальний. Ним може бути тільки особа, засуджена до відповідних видів покарань. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Відповідно до правової позиції ККС у складі Верховного суду викладеної у Постанові від 20.03.2019 у справі № 638/15818/14-к, ухилення від відбування покарання, призначеного судом на підставі угоди підлягає кваліфікації за відповідною частиною ст. 389 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.

Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше судимий, одружений, має неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працює, підлягає покаранню за вчинення кримінального проступку, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_3 , до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості й цілей правосуддя, щирого каяття, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Оскільки ОСОБА_3 , після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд керуючись ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України.

На переконання суду, саме, це покарання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , не обирався та підстав для його обрання у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 у виді виправних робіт, з його переведенням в більш суворий вид покарання пробаційний нагляд, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України, визначивши остаточно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяці.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1