Справа № 211/8855/25
Провадження № 1-кп/211/1791/25
У Х В А Л А

20 серпня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 02.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

06 серпня 2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України надійшов до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з Краматорської окружної прокуратури Донецької області.

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.08.2025 року, з визначенням застави у розмірі 60 560 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 07.08.2025 року призначено підготовче судове засідання на 15 год. 00 хв. 20.08.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 02.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник та обвинувачений також не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, уважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Обвинувальний акт, складений відповідно до вимог діючого КПК України та підсудний даному суду.

Підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про можливість призначити судовий розгляд, про час та місце судового засідання повідомити учасників кримінального провадження.

Суд уважає за необхідне здійснювати судовий розгляд у відкритому судовому засіданні через відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України.

Крім того, прокурор Дружківського відділу Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що 10 червня 2025 року, в період часу з 13 год. 48 хв. по 14 год. 06 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, свідомо знаючи, що операції з особливо небезпечними наркотичними засобами є незаконними, посягаючи на встановленні законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засобі, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995, №62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року №770, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, будучі особою, яка періодично вживає наркотичні з силу чого достовірно знає про порядок обігу наркотичних психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних, речовин і прекурсорів, маючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою протиправного збагачення, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , за грошові кошти в сумі 600 гривень, з яких 500 грн. йому були переказані через термінал банківських операції, збув покупцю оперативної закупівлі ОСОБА_7 порошкоподібну речовину білого кольору, яка, відповідно до висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), пентан-1-он), становить 0,1133 г.

10 червня 2025 року в період часу з 14 години 07 хвилин до 14 години 25 хвилин, під час проведеного огляду особистих речей у покупця оперативної закупівлі ОСОБА_7 , під час проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, співробітниками поліції було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яка, відповідно до висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), становить 0,1133 г., яку їй раніше за грошові кошти в розмірі 600 гривень збув ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_4 обвинувачується y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. правопорушення,

Крім того, 28.06.2025 року в період часу з 16 год. 55 хв. по 17 год. 20 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, свідомо знаючи, що операції з особливо небезпечними наркотичними засобами є незаконними, посягаючи на встановленні законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засобі, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995, №62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року №770, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, будучі особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, в силу чого достовірно знає про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою протиправного збагачення, перебуваючи в під`їзді п`ятиповерхового житлового будинку по вул. Козацька, у м. Дружківка, Донецької області (більш точна адреса під час досудового розслідування не встановлена), за грошові кошти в сумі 1500 гривень, які йому були переказані через термінал банківської операції, збув покупцю оперативної закупівлі ОСОБА_7 порошкоподібну речовину білого кольору, яка, відповідно до висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іль пентан-1-он), маса PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), становить 0,2566 г.

28 червня 2025 року в період часу з 17 години 42 хвилин до 18 години 00 хвилин, під час проведеного огляду особистих речей у покупця оперативної закупівлі ОСОБА_7 , під час проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, співробітниками поліції було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яка, відповідно до висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), становить 0,2566 г., яку їй раніше за грошові кошти в розмірі 1500 гривень збув ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, ОСОБА_4 , обвинувачується y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, 08.08.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 146 КК України ОСОБА_4 засуджений до позбавлення волі строком на три роки, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена.

28 червня 2025 року о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29 червня 2025 року о 05 годині 25 хвилин ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.08.2025 року, з визначенням застави у розмірі 60 560 грн. 00 коп.

Прокурор посилається на те, що наразі продовжують існувати встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме є ризики того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду з огляду на те, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення є тяжким злочином, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а отже, будучи обізнаним про тяжкість покарання, ОСОБА_4 може вчинити спробу переховування від суду. Крім того уважає, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вчиненням ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також уважає недоцільним застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки м. Дружківка, де мешкає обвинувачений, знаходиться в безпосередній близькості до лінії розмежування з тимчасово непідконтрольною територією України, і обвинувачений має реальну можливість перетину вказаної лінії, що зробить неможливість його прибування до суду. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, не має постійного заробітку, суспільно вагомою діяльністю не займається, отже стійких соціальних зв`язків не має, може легко залишити місце свого мешкання.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні віднесли вирішення цього питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

За правилами ч. 5 ст. 199 КПК України, суд, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, зобов`язаний перевірити те, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Слідчий суддя враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини сформована у рішенні від 12.03.2013 «Волосюк проти України», у якому зокрема зазначено, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжно заходу тримання під вартою.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.

28 червня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29 червня 2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.08.2025 року, з визначенням застави у розмірі 60 560 грн. 00 коп.

06 серпня 2025 року було складено та направлено до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт відносно

ОСОБА_4 вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , є протоколи допиту свідків, протоколи огляду грошових коштів та інші зібрані під час досудового розслідування докази в їх сукупності.

Відповідно до положень ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від суду є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено понесення винною особою покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є те, обвинувачений ОСОБА_4 с місцевим мешканцем та може дізнатись анкетні дані свідків.. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, обвинувачений перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому обвнувачується, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового розгляду кримінального провадження.

Суд уважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати.

Враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує продовження тримання обвинуваченого під вартою і у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Даних про те, що обвинувачений ОСОБА_4 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли докази судом не досліджені, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

На підставі викладеного, суд уважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 жовтня 2025 року.

Продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 176-178, 183,184, 193, 194, 196, 198, 199, 314, 315, 316, 336, 350, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шістдесят днів, тобто до 18 жовтня 2025 року.

Утримувати ОСОБА_4 у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України на 26 серпня 2025 року об 11 годині 15 хвилин, який буде здійснюватися у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суддею ОСОБА_1 одноособово.

Начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_4 .

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк, з моменту отримання копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 21.08.2025 року о 09 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1