Справа № 405/222/25
провадження № 1-кс/405/1924/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Чернівецької області, громадянину України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 20.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2025 до Подільського районного суду м. Кропивницького надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Мотивуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слідчий зазначила, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Також слідчий зазначає про наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити за обставин, які в ньому викладені.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що дійсно підозрюваний ОСОБА_6 перебуває за межами України, виїхав ще у 2023 з неповнолітньою дитиною; він розмовляв з підозрюваним, який сказав, що буде співпрацювати зі слідством, приймати участь у слідчих діях по відеоконференції; його неповнолітня дитина не може перебувати за кордоном одна, оскільки він є батьком одинаком; підозрюваний має позитивну репутацію, раніше не судимий. Просив застосувати будь який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, думку захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддя розглянув клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями частини 1 цієї ж статті, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, що ст. 187 КПК України «Забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу» чітко встановлює, що слідчий суддя після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик, а також наслідки неприбуття за таким. Поряд з цим, КПК України не містить жодної норми, яка б прямо чи опосередковано встановлювала такий обов`язок для слідчого судді у випадку надходження клопотання про обрання запобіжного заходу.

Тлумачення наведених норм у сукупності дає підстави стверджувати, що розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу здійснюється за відсутності підозрюваного поряд з достатністю підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Натомість, прибуття на територію України такого підозрюваного має наслідком подання та розгляд виключно клопотання про застосування запобіжного заходу, а також обов`язок слідчого судді забезпечити його участь у відповідному розгляді.

Відповідно до матеріалів клопотання поданих слідчим станом на сьогоднішній день ОСОБА_6 постановою слідчого від 14.07.2025 оголошений у міжнародний розшук.

Отже, у слідчого судді наявні обґрунтовані підстави розглядати клопотання за процедурою, визначеною ч. 6 ст. 193 КПК України.

З матеріалів клопотання встановлено, що 02.05.2025 слідчим за погодженням з прокурором у відповідності до ст. ст. 110, 111, 276-278 КПК України складено та підписано письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 198, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до якої, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час, однак до 11 год. 00 хв. 02.05.2020, при невстановлених слідством обставинах, завідомо будучи обізнаним, про те що автомобіль марки «BMW X1» 2016 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 отриманий кримінально протиправним шляхом, отримав в розпорядження від невстановлених слідством осіб даний автомобіль марки «BMW X1» та у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення збуту майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом, а саме, продажу автомобіля марки «BMW X1» 2016 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 .

При цьому, напередодні, при невстановлених слідством обставинах, невстановленими під час досудового слідства особами, у вказаному автомобілі змінено номер VIN-коду та вказаний автомобіль є в дійсності автомобілем марки «BMW X1» 2016 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , який не зареєстрований в Україні та який ввезений із Німеччини, тобто є автомобілем «двійником». Оскільки згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/67907-КДТЗ від 11.01.2024, первинний номер кузова автомобіля «BMW» моделі «X1» д.н.з. НОМЕР_2 піддавався змінам. Ідентифікаційний номер блоку двигуна НОМЕР_3 - змінам не піддавався. Первинний ідентифікаційний номер кузова піддавався змінам шляхом його механічного видалення (знищення), з подальшим нанесенням на його місце в кустарних умовах маркування НОМЕР_4 .

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, цілеспрямовано, з метою самозбагачення, при цьому за невстановлених слідством обставин отримав у своє розпорядження паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_5 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.07.2006, з вклеєною в нього фотокарткою ОСОБА_6 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_6 .

З метою виконання свого злочинного наміру, ОСОБА_6 , 02.05.2020 біля 11 год. 00 хв., перебуваючи в м. Івано-Франківськ, по вул. Івасюка-Максимовича, 12, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою самозбагачення, видаючи себе за ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , завідомо неправдиві відомості про бажання продати належний начебто йому автомобіль марки «BMW X1» 2017 року випуску, VIN-код № НОМЕР_4 державний номерний знак НОМЕР_7 .

Після чого, ОСОБА_8 , будучи введений в оману діями ОСОБА_6 , разом з останнім пройшли до офісу приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, маючи намір на збут майна завідомо отриманого кримінально протиправним шляхом, надав нотаріусу раніше підроблений за невстановлених слідством обставин паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_5 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.07.2006, з вклеєною в нього фотокарткою ОСОБА_6 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_6 .

Цього ж дня, нотаріус ОСОБА_9 , будучи введений в оману діями ОСОБА_6 , посвідчив довіреність № 1151 від 02.05.2020 від імені ОСОБА_7 , на ім`я ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , на право розпорядження автомобілем «BMW X1» 2017 року випуску, VIN-код № НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_7 , яка була підписана ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи умисно, знаходячись неподалік вказаного офісу нотаріуса, увівши в оману ОСОБА_8 , здійснив збут майна завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом отримавши за це кошти в сумі 19500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США станом на 02.05.2020 становить 525915 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 збув майно завідомо одержане кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні заздалегідь не обіцяного отримання та збуту майна завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом, тобто, кримінальне правопорушення передбачене ст. 198 КК України.

Крім того, у невстановлений слідством час, однак до 11 год. 00 хв. 02.05.2020, при невстановлених слідством обставинах, завідомо будучи обізнаним, про те що автомобіль марки «BMW X1» 2016 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 отриманий кримінально протиправним шляхом, отримав в розпорядження від невстановлених слідством осіб даний автомобіль марки «BMW X1» та у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме, продажу автомобіля марки «BMW X1» 2016 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , достовірно знаючи при цьому що вказаний автомобіль йому не належить.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02.05.2020 біля 11:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Івано-Франківськ, по вул. Івасюка-Максимовича, 12 умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, видаючи себе за ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_8 , завідомо неправдиві відомості про бажання продати належний начебто йому автомобіль марки «BMW X1» 2017 року випуску, VIN-код № НОМЕР_4 державний номерний знак НОМЕР_7 .

При цьому, напередодні, при невстановлених слідством обставинах, невстановленими під час досудового слідства особами, у вказаному автомобілі змінено номер VIN-коду та вказаний автомобіль є в дійсності автомобілем марки «BMW X1» 2016 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , який не зареєстрований в Україні та який ввезений із Німеччини, тобто є автомобілем «двійником».

Після чого, ОСОБА_8 , будучи введений в оману діями ОСОБА_6 , разом з останнім пройшли до офісу приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, маючи намір шляхом обману заволодіти чужим майном, надав нотаріусу раніше підроблений за невстановлених слідством обставин паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_5 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.07.2006, з вклеєною в нього фотокарткою ОСОБА_6 , та підроблене свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_6 .

На підставі вказаних документів цього ж дня, нотаріус ОСОБА_9 , будучи введений в оману діями ОСОБА_6 , посвідчив довіреність від імені ОСОБА_7 , на ім`я ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , на право розпорядження автомобілем «BMW X1» 2017 року випуску, VIN-код № НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_7 , яка була підписана ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи умисно, знаходячись неподалік вказаного офісу нотаріуса, увівши в оману ОСОБА_8 , під приводом продажу вказаного автомобіля заволодів грошовими коштами останнього в сумі 19500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США станом на 02.05.2020 становить 525915 грн., на суму яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент учинення злочину, тобто у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_6 шляхом обману заволодів грошима в сумі 525915 грн., які витратив на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_8 майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні заволодіння чужим майном, шляхом обману, (шахрайство), у великих розмірах, тобто, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за невстановлених слідством часу та обставин отримав підроблені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW X1» д.р.з. НОМЕР_7 з серійним номером НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 та паспорт з вклеєною фотокарткою ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_5 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.07.2006 та у нього виник умисел на використання завідомо підробленого документа.

Так, ОСОБА_6 02.05.2020 біля 11:00 год., перебуваючи в м. Івано-Франківськ, по вул. Івасюка-Максимовича, 12, діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа з метою самозбагачення, пройшов до офісу приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, маючи намір шляхом обману заволодіти чужим майном, надав нотаріусу раніше завідомо для нього підроблені за невстановлених слідством обставин паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_5 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.07.2006, з вклеєною в нього фотокарткою ОСОБА_6 на якому згідно висновку експерта №26757/23-35 від 27.11.2023 у фотознімку, який зафіксований у копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та у фотознімку в особовій картці Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зображена одна і та ж особа, та підроблене за невстановлених слідством обставин свідоцтво про реєстрацію автомобіля «BMW X1» 2017 року випуску, VIN-код № НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_7 . Оскільки згідно висновку експерта № 28430/23-33 від 31.01.2024, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «BMW X1», д.р.з. НОМЕР_7 з серійним номером НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , мало місце внесення змін шляхом змивання (травлення) первинного змісту персональних даних, на місце яких способом термотрансферного друкування внесенні читаємі персональні дані. Також встановлено факт внесення змін у зміст вихідних даних поліграфічного підприємства, шляхом підчистки елементів першої, другої, четвертої, шостої цифр номеру бланку та другої цифри номеру кварталу в позначенні дати замовлення з послідуючим домальовуванням читаємих цифр 4,5,2,0 та 1 відповідно.

На підставі вказаних документів цього ж дня, нотаріус ОСОБА_9 , будучи введений в оману діями ОСОБА_6 , посвідчив довіреність від імені ОСОБА_7 , на ім`я ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , на право розпорядження автомобілем «BMW X1» 2017 року випуску, VIN-код № НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_7 , яка була підписана ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні використання завідомо підробленого документа, тобто, кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час, до 14 год. 15.12.2022 та при невстановлених слідством обставинах, діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, заздалегідь не обіцяючи, отримав від невстановлених слідством осіб автомобіль «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску, VIN-код: НОМЕР_8 державний номерний знак НОМЕР_9 .

При цьому, напередодні, при невстановлених слідством обставинах, невстановленими під час досудового слідства особами, у вказаному автомобілі змінено VIN-код, ідентифікаційний номер кузова та двигуна.

Так, згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/32775-КДТЗ від 06.07.2023 року встановлено, що ідентифікаційні номери кузова та двигуна транспортного засобу «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску, VIN-код: НОМЕР_8 піддавалися зміні. Ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_8 транспортного засобу «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» VIN-код: НОМЕР_8 змінений шляхом перебивання 17-ти знаків. Ідентифікаційний номер блоку двигуна А25А5261968 транспортного засобу «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» VIN-код: НОМЕР_8 змінений в кустарних умовах. Ідентифікаційний номер двигуна транспортного засобу «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» VIN-код: НОМЕР_8 змінений шляхом перебивання 11-ти знаків. Первинний ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» VIN-код: НОМЕР_8 є номер НОМЕР_10 . Первинний ідентифікаційний номер двигуна транспортного засобу «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» VIN-код: НОМЕР_8 є номер НОМЕР_11 .

Тобто, вказаний автомобіль є в дійсності автомобілем марки «TOYOTA RAV-4 HYBRID» 2020 року випуску, VIN-код № НОМЕР_10 , державний номерний знак НОМЕР_12 , зареєстрований на праві власності за ТОВ «ОТП Лізинг», тобто є автомобілем «двійником».

В подальшому у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення збуту майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом, а саме, продажу автомобіля марки «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску, VIN-код: НОМЕР_8 державний номерний знак НОМЕР_9 .

Крім того, за невстановлених слідством обставин ОСОБА_6 отримав в своє розпорядження паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , серії НОМЕР_13 виданий Тиврівським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.11.2003, з вклеєною в нього фотокарткою ОСОБА_6 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля НОМЕР_14 .

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, цілеспрямовано, з метою самозбагачення, вирішив вчинити збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, а саме, вирішив збути даний автомобіль марки «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску, VIN-код: НОМЕР_8 державний номерний знак НОМЕР_9 .

З цією метою, ОСОБА_6 , 15.12.2022 біля 14:00 год., перебуваючи в м. Знам`янка, Кіровоградської області, по вул. Володимира Винниченка, 20, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою самозбагачення, видаючи себе за ОСОБА_11 , повідомив ОСОБА_12 , завідомо неправдиві відомості про бажання продати належний начебто йому автомобіль марки «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску, VIN-код: НОМЕР_8 державний номерний знак НОМЕР_9 .

Після чого, ОСОБА_12 , разом з ОСОБА_6 пройшли до офісу приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області, ОСОБА_13 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, маючи намір на збут майна завідомо отриманого кримінально протиправним шляхом, надав нотаріусу раніше підроблений за невстановлених слідством обставин паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , серії НОМЕР_13 виданий Тиврівським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.11.2003, з вклеєною в нього фотокарткою ОСОБА_6 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_14 .

Цього ж дня, нотаріус ОСОБА_13 , будучи введений в оману діями ОСОБА_6 , посвідчив довіреність від імені ОСОБА_14 , на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , на право розпорядження автомобілем «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску VIN: НОМЕР_8 державний номерний знак НОМЕР_9 , яка була підписана ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи умисно, знаходячись неподалік вказаного офісу нотаріуса, увівши в оману ОСОБА_12 , під приводом продажу вказаного автомобіля отримав грошові кошти останнього в сумі 33500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США станом на 15.12.2022 становить 1224760 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 шляхом обману збув майно завідомо одержане кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні заздалегідь не обіцяного придбання та збуту майна завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом, тобто, кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України.

Крім того, розуміючи безкарність своїх дій, маючи на меті незаконне збагачення, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вирішив продовжити вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень за раніше опрацьованою ним схемою.

15.12.2022 біля 14:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Знам`янка, Кіровоградської області, по вул. Володимира Винниченка, 20, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, в умовах воєнного стану, видаючи себе за ОСОБА_11 , повідомив ОСОБА_12 , завідомо неправдиві відомості про бажання продати належний начебто йому автомобіль марки «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску, VIN-код: НОМЕР_8 державний номерний знак НОМЕР_9 .

При цьому, напередодні, при невстановлених слідством обставинах, невстановленими під час досудового слідства особами, у вказаному автомобілі змінено номер VIN-коду та вказаний автомобіль є в дійсності автомобілем марки «TOYOTA RAV-4 HYBRID» 2020 року випуску, VIN-код № НОМЕР_10 , державний номерний знак НОМЕР_12 , зареєстрований на праві власності за ТОВ «ОТП Лізинг», тобто є автомобілем «двійником».

Після чого, ОСОБА_12 , будучи введений в оману діями ОСОБА_6 , разом з останнім пройшли до офісу приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області, ОСОБА_13 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, маючи намір шляхом обману заволодіння чужим майном, надав нотаріусу раніше підроблений за невстановлених слідством обставин паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , серії НОМЕР_13 виданий Тиврівським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.11.2003, з вклеєною в нього фотокарткою ОСОБА_6 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_14 .

Цього ж дня, нотаріус ОСОБА_13 , будучи введений в оману діями ОСОБА_6 , посвідчив довіреність № 840 від 15.12.2022 від імені ОСОБА_11 , на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , на право розпорядження автомобілем «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску VIN: НОМЕР_8 державний номерний знак НОМЕР_9 , яка була підписана ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи умисно, знаходячись неподалік вказаного офісу нотаріуса, увівши в оману ОСОБА_12 , під приводом продажу вказаного автомобіля заволодів грошовими коштами останнього в сумі 33500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США станом на 15.12.2022 становить 1224760 грн., на суму яка в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент учинення злочину, тобто в особливо великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_6 шляхом обману заволодів грошима в сумі 1224760 грн., які витратив на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_12 майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні заволодіння чужим майном, шляхом обману, (шахрайство), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, у особливо великих розмірах, тобто, кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за невстановлених слідством час та обставин отримав підроблений паспорт з вклеєною його фотокарткою на ім`я ОСОБА_11 , серії НОМЕР_13 виданий Тиврівським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.11.2003 та у нього виник умисел на використання завідомо підробленого документа.

Так, ОСОБА_6 15.12.2022 біля 14:00 год., перебуваючи в АДРЕСА_4 , діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа з метою самозбагачення, пройшов до офісу приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області, ОСОБА_13 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 , продовжуючи діяти умисно, маючи намір шляхом обману заволодіння чужим майном, надав нотаріусу раніше завідома для нього підроблений за невстановлених слідством обставин паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , серії НОМЕР_13 виданий Тиврівським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.11.2003, на якому згідно висновку експерта №23476/23-35 від 04.10.2023 у фотознімку, який зафіксований у копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та у фотознімку в особовій картці Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зображена одна і та ж особа, та свідоцтво про реєстрацію автомобіля «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску VIN: НОМЕР_8 державний номерний знак НОМЕР_9 серії НОМЕР_14 .

Цього ж дня, нотаріус ОСОБА_13 , будучи введений в оману діями ОСОБА_6 , посвідчив довіреність від імені ОСОБА_11 , на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , на право розпорядження автомобілем «ТОYОТА RAV-4 HYBRID» 2019 року випуску VIN: НОМЕР_8 державний номерний знак НОМЕР_9 , яка була підписана ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні використання завідомо підробленого документа, тобто, кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Тобто, кримінальний процесуальний закон визначає три рівнозначні випадки, за відповідності яким, особа вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

У обставинах цього кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 йдеться про третій випадок, передбачений ч. 1 ст. 42 КПК України (підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень).

Отже, для перевірки того, чи ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного, необхідно встановити наявність таких фактів: (1) складення щодо особи повідомлення про підозру; (2) невручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, відносно якої його складено; (3) вжиття заходів для вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, слідчий або прокурор повинен у день складення повідомлення про підозру вжити заходів до вручення повідомлення, а у випадку неможливості зазначеного через невстановлення місцезнаходження особи, вжити заходів для вручення повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

У день складання повідомлення про підозру 02.05.2023 слідчому не вдалось вручити повідомлення про підозру ОСОБА_6 за місцем його реєстрації, у зв`язку із його відсутністю.

Відповідно до довідки від 24.06.2025 про перетин державного кордону, за даними системи «Аркан» встановлено, що ОСОБА_6 19.10.2023 через ДКУ в пункті пропуску «Краківець» переткнув державний кордон до Республіки Польща та на даний час не повернувся.

Цього ж дня слідчий вручив повідомлення про підозру в порядку ст. 135 КПК України, а саме: сину підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_17 для передачі ОСОБА_6 , та старості с. Сверликове Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_18 для передачі ОСОБА_6 .

Отже, орган досудового розслідування, не встановивши місцезнаходження підозрюваного, вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Також, слідчий суддя враховує, що КПК України не передбачає обов`язку чи права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення.

Більше того, системне тлумачення ч.1 ст. 42 та ч. 1 ст. 278 КПК України вказує на те, що слідчий чи прокурор зобов`язані у день складення повідомлення про підозру її вручити безпосередньо, якщо протягом цього дня, намагаючись безпосередньо вручити повідомлення про підозру, вони не можуть встановити місцезнаходження особи, то зобов`язані вжити заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчий суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13.11.2024; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 19.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 13.01.2025; висновок експерта від 04.02.2025; висновок експерта від 07.02.2025; висновок експерта від 31.03.2025; висновок експерта від 27.03.2025, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.110-2 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_19 до вчинення злочинів, в яких він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років та з конфіскацією майна, а тому, ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, ОСОБА_6 може незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Постановою слідчого від 14.07.2025 в рамках кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, оскільки підозрюваний 19.10.2023 переткнув державний кордон в пункті пропуску «Краківець» до Республіки Польща та на даний час не повернувся.

Зазначене, з огляду також на вищевикладені обставини, здійснено згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України, відповідно до якої, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Слід зазначити, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство України питання оголошення особи в розшук регулює виключно у ст. 281 КПК України, відповідно до якої особа оголошується в розшук винесенням постанови про це, здійснення розшуку може бути доручено оперативним підрозділам.

Поряд з цим, КПК України також передбачає процедуру видачі особи у рамках міжнародної правової допомоги (глава 44), а порядок здійснення оперативно-розшукової діяльності врегульовано Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» № 2135- XII від 18 лютого 1992 року. За його положеннями підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є, зокрема, наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно- розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду (ст. 6); у сфері такої діяльності також застосовується міжнародне співробітництво із правоохоронними і спеціальними службами інших держав, які мають у своєму складі відповідні підрозділи, а також з міжнародними правоохоронними організаціями.

Отже, кримінальне процесуальне законодавство передбачає ряд процедур виконання постанови про розшук особи. Однак, положення ч. 6 ст. 193 КПК України умовою обрання тримання під вартою визначає саме те, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Адже, відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Подання скарги навіть на ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора (ч.1 ст. 305 КПК України). Водночас, постанова про оголошення в розшук не оскаржується під час досудового розслідування і може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження.

З огляду на викладене, особа вважається оголошеною в розшук з моменту прийняття відповідної постанови, зважаючи на те, що постанова про оголошення ОСОБА_6 у розшук відповідає положенням ч. 1 ст. 281 КПК України, що підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, з урахуванням мотивів, викладених в цій ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, що оголошений у міжнародний розшук.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, а тому, відносно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що відповідно до довідки старости Свердликівського старостинського округу ОСОБА_18 від 13.04.2023, ОСОБА_6 проживає разом з неповнолітньою дочкою, її утримуванням, вихованням, забезпеченням матеріально побутовими мовами, займається самостійно, раніше не судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведеного вище, можна шляхом обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, у рамках цього провадження слідчий суддя не перевірятиме питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Адже, відповідно до ст. 194 КПК України, такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя перевіряє наявність тільки підстав, встановлених у ст. 177 КПК України. До того ж, КПК України визначає єдиний запобіжний захід, щодо якого можливе саме обрання - це тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до положень абз. 7 ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави та не зазначає строку дії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити підозрюваного до місця кримінального провадження для розгляду слідчим суддею питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_20