Єдиний унікальний номер 142/183/25
Номер провадження 1-кп/142/57/25
В И Р О К

іменем України

29 квітня 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 02 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 чи 06 січня 2025 року, точної дати та точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у якому він проживає один та де перебували його знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, свідомо, умисно, безоплатно надавав ОСОБА_6 дозвіл на використання приміщення кімнати свого житлового будинку для вживання наркотичного засобу канабісу, який ОСОБА_6 вживав шляхом куріння через саморобний пристрій для куріння, що складався з фрагментів полімерної пляшки у вигляді верхньої та нижньої частини та фрагменту фольгового паперу з отворами.

Крім того, ОСОБА_4 16 січня 2025 року, орієнтовно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у якому він проживає один, де також перебували його знайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , повторно, надав останньому дозвіл на використання приміщення кімнати свого житлового будинку для вживання наркотичного засобу канабісу, шляхом куріння через саморобний пристрій для куріння, що складається з двох фрагментів полімерної пляшки у вигляді верхньої та нижньої частини та фрагменту фольгового паперу з отворами.

Цього ж дня, 16.01.2025 о 16 годині 23 хвилині за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проведено обшук, на підставі ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.01.2025, у ході якого виявлено та вилучено фрагмент фольгового паперу та фрагменти пластикової пляшки від пристрою для куріння, згорток з речовиною рослинного походження.

Згідно висновку експерта від 20.01.2025 № СЕ-19/102-25/1429 - НЗПРАП, нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх поверхнях фрагментів полімерних пляшок (відсутня нижня частина) та на поверхнях фрагментів фольги, містить екстракт канабісу. Екстракт канабісу відноситься до наркотичних засобів та рослин, обсяг яких обмежено. Загальна маса екстракту канабісу, становить 0,449 г (у перерахунку на суху речовину).

Згідно висновку експерта від 20.01.2025 № СЕ-19/102-25/1430 - НЗПРАП, надана на експертизу речовина рослинного походження є наркотичним засобом - канабіс, відноситься до наркотичних засобів та рослин, обсяг яких обмежено. Маса канабісу становить 0,16 г (у перерахунку на висушену речовину).

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, вчиненому повторно.

25 березня 2025 року між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке 02.01.2025 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України зі сторони обвинувачення, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 - зі сторони захисту, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області, за адресою: вул. Я. Мудрого, 1, с-ше Крижопіль, Тульчинський район, Вінницька область, було укладено угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом.

Відповідно до даної угоди, підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, а сторони угоди - підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному проваджені - прокурор Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч. 2 ст. 317 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з конфіскацією майна та призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з конфіскацією майна.

Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладенні угоди роз`ясненні положення п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в апеляційному порядку та положенння п.1 ч. 1 ст. 424 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в касаційному порядку, а також ст. ст. 473, 474, 476 КПК України щодо наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди, а також йому зрозуміло, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, та просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання на умовах та обставинах, з приводу яких підозрюваним та прокурором було досягнуто згоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, вчиненому повторно, та вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначивши, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_4 та прокурором в даному кримінальному провадженні.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК УКраїни, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до не тяжких злочинів, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК УКраїни, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів

При цьому судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри, а також цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребовувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання встановлена в межах санкцій ч.1 ст. 317 та ч. 2 ст. 317 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, встановленій в загальній частині КК України та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, є достатньою для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить вчинення кримінального правпорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, а також враховуючи, що сторони обумовили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з конфіскацією майна, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 25 березня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з конфіскацією майна.

Як вбачається зі змісту угоди, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою ст.65 КК України, а також санкціям частини 1 ст. 317, частини 2 ст. 317 КК України. Зокрема, враховано, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, що пом`якшує його покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання.

Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. На підставі ч.3 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

На підставі викладеного, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

По даному кримінальному провадженню проведено судову екпертизу матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 "Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів" №СЕ-19/102-25/1429-НЗПРАП від 20 січня 2025 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 6367,20 гривень, та судову екпертизу матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 "Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів" №СЕ-19/102-25/1430НЗПРАП від 20 січня 2025 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 3183,60 гривень, у зв`язку з чим, дані витрати, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 січня 2025 року відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 березня 2025 року між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке 02.01.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України зі сторони обвинувачення, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 - зі сторони захисту, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області, за адресою: вул. Я. Мудрого, 1, с-ше Крижопіль, Тульчинський район, Вінницька область.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч.2 ст.317 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

Відповідно до п.1 п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 "Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів" № СЕ-19/102-25/1429-НЗПРАП від 20 січня 2025 року, в розмірі 6367,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 "Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів" № СЕ-19/102-25/1430-НЗПРАП від 20 січня 2025 року,в розмірі 3183,60 гривень.

Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 січня 2025 року відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: пристрій для куріння (фрагмент полімерної пляшки (верхня частина), кришка пляшки та фрагмент фольги) із нашаруванням речовини темного кольору на внутрішніх поверхнях; пристрій для куріння виготовлений з двох частин полімерних пляшок (у верхній частині пляшки в горловині розміщується фрагмент фольги) із нашаруванням речовини темного кольору на поверхнях; паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, які передані на зберігання до кімнати схову речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Роз`яснити сторонам, що, відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :