Справа № 752/8903/25
Провадження №: 1-кп/752/1868/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у місті Києві в порядку спрощеного провадження без виклику сторін обвинувальний акт від 10.04.2025 у кримінальному провадженні № 0000048, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бушево Рокитянського району Київської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, непрацевлаштований, неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей та/або непрацездатних/недієздатних осіб, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, раніше судимий:

- за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2013 у кримінальному провадженні № 0000216 за ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки на 6 місяців та зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку, тривалістю 2 роки;

- за вироком Рокитянського районного суду Київської області від 20.06.2014 у кримінальному провадженні № 0000232 за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання в порядку ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений з місць позбавлення волі 20.05.2019 за відбуттям строку покарання;

- за вироком Ставищинського районного суду Київської області від 24.06.2020 у кримінальному провадженні № 0000043 за ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку, тривалістю 2 роки;

- за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000485 за ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк 6 місяців та визначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців. Звільнений відповідно до ухвали Бердичівського районного суду Київської області від 03.02.2025 № 274/728/25 в порядку ст. 81 КК України умовно-достроково від відбування основного покарання на 6 місяців 4 дні ;

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2 у невстановлений на стадії досудового розслідування час та місці, але не пізніше 13:15 13.02.2025, перебуваючи на зупинці громадського транспорту неподалік станції метро "Теремки" Комунального підприємства "Київський метрополітен" у місті Києві, побачив на асфальті та підібрав згорток з фрагменту полімерного матеріалу блакитного кольору, зав`язаного на вузол, де знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, та, усвідомлюючи що за зовнішніми ознаками ця речовина є метадоном, помістив вищевказаний згорток до правої зовнішньої кишені куртки синього кольору, в яку був одягнений на той час, а тим самим придбав та почав зберігати при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,085 г для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, 13.02.2025 ОСОБА_2 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,085 г, пішки попрямував до станції метро "Теремки" Комунального підприємства "Київський метрополітен" у місті Києві, де приблизно о 13:40, перебуваючи у вестибюлі зазначеної станції метро, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності при собі речей та документів, обіг яких обмежений або заборонений законом, останній повідомив, що у правій зовнішній кишені його куртки, знаходиться наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,085 г, який він придбав за вищевказаних обставин для власного вживання без мети збуту. У подальшому ОСОБА_2 був затриманий працівниками поліції у порядку ч. 6 ст. 298-2 та 298-3 КПК України, де в ході обшуку в якості затриманої особи у останнього було виявлено та вилучено згорток з фрагменту полімерного матеріалу блакитного кольору, всередині якого знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), а його маса становить 0,085 г, яку ОСОБА_2 за вищевказаних обставин придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Факт того, що кристалоподібна речовина, яку незаконно придбав та зберігав ОСОБА_2 , становить собою наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), а його маса дорівнює 0,085 г, доводиться висновком судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-25/9962-НЗПРАП від 19.02.2025, що був складений на виконання постанови дізнавача відділу дізнання Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 від 14.02.2025.

Метадон (фенадон) згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2020 віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а відповідно до Таблиці № 1 "Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2020 загальна маса метадону (фенадону) становить собою розмір наркотичної речовини, виявленої у ОСОБА_2 достатньою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України та визнається винним у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, що за нормами ст. 12 КПК України класифікується як кримінальний проступок.

Розгляд кримінального провадження проведено за відсутності сторін, без дослідження доказів у судовому засіданні на підставі норм, закріплених у ст. 381, 382 КПК України, адже прокурор заявив суду клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні в порядку ст. 302 КПК України, виклавши його текст в обвинувальному акті.

У свою чергу, ОСОБА_2 будучи підозрюваною особою на стадії досудового розслідування, у присутності захисника склав заяву, що підписана ним та його захисником адвокатом ОСОБА_4 , в якій добровільно і беззаперечно визнав свою винуватість у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, висловив згоду з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, що відображені в обвинувальному акті від 10.04.2025. У зазначеній заяві ОСОБА_2 підтвердив, що йому роз`яснено обмеження, передбачені процесуальним законодавством на реалізацію права апеляційного оскарження вироку, оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, за відсутності заперечень учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнається судом недоцільним. При цьому наявні матеріали кримінального провадження дають суду змогу дійти обґрунтованого висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст усіх обставин.

При обранні міри покарання суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, щире каяття, відомості про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується як за місцем проживання, так і за останнім місцем відбування покарання задовільно, раніше неодноразово судимий, має місце реєстрації, де і проживає, офіційно не був ніколи працевлаштований, проживає за рахунок близьких.

Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначено, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КПК України та враховує при цьому, що метою покарання цього має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, адже останній був неодноразово судимий, 03.02.2025 був умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 6 місяців та 4 дні і вже 13.02.2025 знову вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, що вказує на те, що ОСОБА_2 на шлях виправлення не став і належних для себе висновків не зробив. При цьому, суд враховує, що згідно з характеристикою ОСОБА_2 від 19.11.2024, яка затверджена начальником державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73), ризик вчинення повторного кримінального правопорушення в особи є середній, так само як і ризик небезпеки для суспільства.

Також враховується, що обвинувачений ОСОБА_2 був засуджений за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк 6 місяців, за яким, на підставі ч. 1 ст. 71 та ч. 1 ст. 72 КК України йому було остаточно визначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців. При цьому, за ухвалою Бердичівського районного суду Київської області від 03.02.2025 № 274/728/25 ОСОБА_2 був звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання на 6 місяців 4 дні відповідно до ст. 81 КК України.

Згідно з ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст. 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України закріплено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Статтею 73 КК України визначено, що строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Посилаючись на наведенні положення законодавства, суд переводить 1 рік обмеження волі в більш суворий вид покарання та застосовує при призначенні покарання обвинуваченому правило повного приєднання покарань,приєднуючи 6 місяців та 4 дні.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, майнова шкода не завдана.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають підлягає зберіганню в матеріалах кримінальної справи та знищенню.

Питання запобіжного заходу після надходження обвинувального акта до суду не вирішувалися та підстав для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили не вбачається.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 19.02.2025 дослідження за висновком № СЕ-19/111-25/9962-НЗПРАП у сумі 3 183,60 грн.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

2.На підставі ст. 71, 72, 73 КК України до покарання за цим новим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2021 у справі № 357/4349/21 у виді 6 (шести) місяців та 4 (чотирьох) днів та призначити остаточну міру покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі на строк 1 (рік) та 4 (чотири) дні.

3.Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

4.Речові докази, а саме: наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,085 г та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,190 г, що зберігаються у камері схову Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 003480), знищити.

5.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження у сумі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати сторонам.

Вирок, ухвалений за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1