ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава матеріали кримінального провадження №0003823 від 17 липня 2019 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 08 травня 2024 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз

13 вересня 2016 року Московським районним судом м. Харків за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі:,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за

- ч.2 ст.185 КК України - на 2 роки позбавлення волі;

- ч.1 ст.369 КК України - на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 3 роки позбавлення волі.

По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

Епізод №1

16 липня 2019 року приблизно о 10 годині ОСОБА_8 у під`їзді №3 по просп. Тракторобудівників, 107-В у м. Харків повторно таємно викрав належну КП «Жилкомсервіс» металеву віконну решітку, вартістю 580 гривень.

Епізод №2

31 жовтня 2019 року приблизно о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_8 по просп. Ювілейному, 32/186 у м. Харків був зупинений поліцейськими екіпажу №5051 УПП у Харківській області ДПП ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у зв`язку з розпиванням ОСОБА_8 алкогольного напою (пива) в забороненому законом місці, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.178 КУпАП. У ході здійснення поверхневої перевірки ОСОБА_8 у нього було виявлено полімерний пакет із невідомою речовиною зеленого кольору рослинного походження. Затим ОСОБА_8 висловив поліцейському ОСОБА_10 протиправну пропозицію надати йому неправомірну вигоду за нефіксацію причетності ОСОБА_12 до правопорушень із метою уникнення відповідальності за їх вчинення, на що ОСОБА_10 відмовив і попередив ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, яка передбачена ст.369 КК України. Проте ОСОБА_8 із метою надання неправомірної вигоди зазначеним вище поліцейським за вчинення ними як службовими особами неправомірних дій із використанням свого службового становища, ігноруючи отриману відмову, поклав на заднє сидіння автомобіля патрульної поліції «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 2 000 гривні, повідомивши працівникам патрульної поліції, що ці кошти він надає саме їм за нефіксацію вчинених ним правопорушень.

Епізоди №№3-14

Далі ОСОБА_8 у денний час доби в м. Харків повторно таємно викрав належні КП «Жилкомсервіс» металеві віконні решітки, вартістю 952 гривні кожна (по одній решітці за епізод):

17 серпня 2019 року - в другому під`їзді по просп. Тракторобудівників, 107-В;

18 серпня 2019 року - в другому під`їзді по вул. Бучми, 36;

31 серпня 2019 року - в першому під`їзді по просп. Тракторобудівників, 107;

03 вересня 2019 року - в четвертому під`їзді по просп. Тракторобудівників, 107-В;

13 вересня 2019 року - в третьому під`їзді по просп. Тракторобудівників, 107;

15 вересня 2019 року - в четвертому під`їзді по вул. Бучми, 36;

16 вересня 2019 року - в сьомому під`їзді по вул. Бучми, 36;

17 вересня 2019 року - в шостому під`їзді по вул. Бучми, 36;

18 вересня 2019 року - в першому під`їзді по вул. Бучми, 36;

02 та 04 жовтня 2019 року - у восьмому під`їзді по просп. Тракторобудівників, 107;

07 жовтня 2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин - у третьому під`їзді по просп. Тракторобудівників, 107-В.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду щодо нього змінити та призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України. Зазначає, що щиро розкаявся у вчиненому злочині та з 2019 року не притягувався до кримінальної відповідальності.

Крім того від записника ОСОБА_7 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України на підставі Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про закриття кримінального провадження, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно з приміткою до ст.45 КК України (як у редакції на час вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, так і чинній редакції) корупційними злочинами відповідно до КК України вважаються злочини, передбачені, зокрема, ст.369 КК України.

Разом з тим, вимогами ч.1 ст.75 КК України встановлено заборону на застосування цих положень щодо осіб, які вчинили корупційний злочин.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 вчинив, у тому числі злочин, передбачений ч.1 ст.369 КК України, який є корупційним і входить до сукупності кримінальних правопорушень у цьому провадженні, то призначення обвинуваченому покарання із застосуванням приписів ст. 75 КК України виключається.

Щодо заявленого захисником ОСОБА_7 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон №3886-IX), яким внесено зміни до ст.51 КпАП України (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КпАП України (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_8 вчинив у 2019 році.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн, а 50 відсотків від його розміру складає 1051 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185 КК розмір вартості майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2102 грн.

Як видно з мотивувальної частини вироку, сума майна, яке обвинувачений таємно викрав, є меншою, ніж визначена для кримінальної відповідальності у даному випадку (епізод 1 580 грн, епізод 3-14 952 грн).

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Приписами ч.3 ст.479-2 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачений у засіданні апеляційного суду надав згоду на закриття провадження з цих підстав.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає до скасування в частині його засудження за ч.2 ст.185 КК України, а кримінальне провадження в цій частині до закриття на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 08 травня 2024 року, відносно ОСОБА_8 скасувати в частині засудження ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Виключити з вироку посилання на призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 369 КК України покарання, призначеного вироком суду першої інстанції 3 роки позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4