печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого: не з`явився,

власника майна: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002894 від 28.12.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно , що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , синього кольору, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0002894 від 28.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 19.03.2021 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на протиправне збагачення за рахунок вчинення шахрайських дій.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не зможе, ОСОБА_5 залучив до своєї протиправної діяльності наближених осіб, з якими мав тривалі стійкі довірливі стосунки та які поділяли його погляди щодо протиправного збагачення за рахунок вчинення шахрайських дій, а саме: батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , попередньо отримавши від них згоду на спільну участь у вчиненні злочинів.

На виконання розробленого спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 злочинного плану ОСОБА_5 , будучи адвокатом, маючи необхідні знання у юриспруденції та неодноразово консультуючи ОСОБА_8 з юридичних питань у галузі будівництва, у зв`язку із цим будучи обізнаним із діяльністю, майновим станом та фінансовими можливостями останнього, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 здійснює будівельну діяльність, у тому числі на території міста Львова, повідомив останньому про здійснення передислокації військової частини з АДРЕСА_1 та запропонував послуги з юридичного супроводження під час одержання дозвільних документів на здійснення будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці, де розташована військова частина. Можливість одержання дозволу на забудову земельної ділянки ОСОБА_5 обґрунтував наявністю зв`язків серед вищого керівництва держави, у тому числі у Міністерстві оборони України. При цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що для належного виготовлення та оформлення документів необхідні кошти в загальній сумі близько 2,2 млн доларів США.

Крім того, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , повідомив останньому, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , входить до переліку земельних ділянок, що належать до земель оборони, на яких планується будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів.

ОСОБА_8 , не маючи відповідних знань у галузі права, неодноразово одержуючи від ОСОБА_6 та ОСОБА_5 правову допомогу з питань будівництва та довіряючи останнім як адвокатам, з якими підтримує дружні стосунки протягом тривалого часу, не будучи обізнаним зі злочинними намірами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , на вказану пропозицію погодився.

Реалізуючи розроблений спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 злочинний умисел, усвідомлюючи протиправні наслідки своїх злочинних дій та бажаючи їх настання, маючи на меті викликати у ОСОБА_8 упевненість у вигідності та обов`язковості намірів, усвідомивши беззаперечну довіру з боку потерпілого, 19.03.2021 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 надав на підпис ОСОБА_8 договір про надання послуг щодо юридичного супроводу в процесі виділення, підготовки документів на проведення конкурсу та забудову земельної ділянки.

Предметом наданого ОСОБА_5 договору від 19.03.2021 є юридичний супровід із питань виділення частини земельної ділянки площею 1,4556 га із земельної ділянки загальною площею 7,3608 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :04:007:0020, що належить Міністерству оборони України, виготовлення окремого кадастрового номера на вказану вище частину земельної ділянки та підготовка документації з організації конкурсу на забудову цієї земельної ділянки.

При цьому земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0020 із цільовим призначенням «для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України» перебуває у власності Львівської обласної державної адміністрації та на праві постійного користування (земельною ділянкою) передана Квартирно-експлуатаційному відділу міста Львова.

Водночас земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0020 не входила до переліку земельних ділянок, які відводилися під забудову згідно з переліком земель, зазначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 666-р «Про погодження переліку земельних ділянок, що належать до земель оборони, на яких планується будівництво житла для військовослужбовців та членів їх сімей із залученням небюджетних коштів».

Отримавши від ОСОБА_8 зазначені суми коштів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , ОСОБА_5 жодних дій, спрямованих на виконання умов договорів, не вчиняв та не здійснював жодного юридичного супроводу в процесі виділення, підготовки документів на проведення конкурсу та забудову земельної ділянки площею 1,4556 га із земельної ділянки загальною площею 7,3608 га, що на АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :04:007:0020, оскільки такий конкурс не проводився взагалі і не існувало жодного розпорядчого документа щодо можливого проєкту забудови чи виділення під забудову вказаної земельної ділянки, в тому числі зміни її цільового призначення. Також не існувало жодних погоджень щодо початку процедури відведення вказаної земельної ділянки під забудову, про що ОСОБА_5 було достеменно відомо.

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за період з 19.03.2021 до 20.07.2023 ОСОБА_8 завдано збитків на загальну суму 2 065 000 (два мільйони шістдесят п`ять тисяч) доларів США та 70 000 (сімдесят тисяч) євро, що згідно з курсом НБУ до національної валюти становило 67 001 589,50 грн (шістдесят сім мільйонів одну тисячу п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 50 копійок), що є особливо великим розміром.

07.05.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Попівці, Летичівського району, Хмельницької області, громадянин України, адвокат на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 94, виданого на підставі рішення Тернопільської обласної КДКА від 15.07.1993 № 2 (право на заняття адвокатською діяльністю зупинене з 16.12.2021), який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення).

Санкція ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 за грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 , які останній будучи введеним в оману передавав під видом отримання послуг відповідно до укладеного договору щодо юридичного супроводу в процесі виділення, підготовки документів на проведення конкурсу та забудову земельної ділянки придбав автомобіль марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , синього кольору.

Проте, зважаючи на свою професійну діяльність, яка полягає у здійсненні адвокатської діяльності, підозрюваний ОСОБА_5 маючи необхідні знання у галузі юриспруденції, усвідомлюючи те, що серед покарань, яке може бути призначене за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 Кримінального кодексу України є конфіскація майна, а тому з метою уникнення його конфіскації оформив автомобіль марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , синього кольору на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється його знайомою, при цьому у свідоцтві про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 належним користувачем зазначив себе.

Згідно отриманої відповіді Головного управління Державної податкової служби у м. Києві № 33038/5/26-15-12-06-09-сі від 04.11.2024 щодо надання відомостей про доходи та її детального аналізу встановлено, що за період з 01.01.2010 по 30.06.2024 ОСОБА_5 отримав дохід на загальну суму 1 593 404,64 грн. (один мільйон, п`ятсот дев`яності три тисячі, чотириста чотири гривні, 64 копійки), ОСОБА_4 отримала дохід на загальну суму 255 896,31 грн. (двісті п`ятдесят п`ять тисяч, вісімсот дев`яносто шість гривень, 31 копійку).

Ураховуючи наведене вище, орган досудового розслідування має конкретні підстави вважати, що нерухоме майно придбане ОСОБА_6 22.04.2021 року може бути за грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 , які останній будучи введеним в оману передавав під видом отримання послуг відповідно до укладеного договору щодо юридичного супроводу в процесі виділення, підготовки документів на проведення конкурсу та забудову земельної ділянки.

Накладення арешту на вказане майно має значення для виконання вироку в частині конфіскації майна. Крім того, в межах досудового розслідування представником потерпілого заявлено цивільний позов на суму 101 450 706 гривень.

З урахуванням викладеного прокурор просить накласти арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , синього кольору, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання прокурор та власник майна не з`явились, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Згідно з ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0002894 від 28.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) КК України.

07.05.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Попівці, Летичівського району, Хмельницької області, громадянин України, адвокат на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 94, виданого на підставі рішення Тернопільської обласної КДКА від 15.07.1993 № 2 (право на заняття адвокатською діяльністю зупинене з 16.12.2021), який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення).

Санкція ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 за грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 , які останній будучи введеним в оману передавав під видом отримання послуг відповідно до укладеного договору щодо юридичного супроводу в процесі виділення, підготовки документів на проведення конкурсу та забудову земельної ділянки придбав автомобіль марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , синього кольору.

Проте, підозрюваний ОСОБА_5 оформив автомобіль марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , синього кольору на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому у свідоцтві про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 належним користувачем зазначив себе.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), яка інкримінується ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на те, що санкція інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, і незастосування накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його приховування, відчуження, передачі, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та унеможливить виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, та з урахуванням що, оформив автомобіль марки «Audi Q5», на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому у свідоцтві про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 належним користувачем зазначив себе, що може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 175, 309 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002894 від 28.12.2023 року - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , синього кольору, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором у кримінальному провадженні № 0002894 від 28.12.2023 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1