Справа № 526/3747/23
Провадження № 1-в/526/5/2025
У Х В А Л А

13 червня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

провідного інспектора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Гадяч подання провідного інспектора Миргородського РВ ФДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Середняки, Гадяцького району, Полтавська обл., громадянина України, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

в с т а н о в и в:

провідний інспектор Миргородського РВ ФДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , засудженого вироком Гадяцького районного суду від 07 травня 2024 року за ч.2 ст.125 КК України до одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання, встановлено іспитовий строк один рік. У поданні вказано, що ОСОБА_5 було роз`яснено умови та порядок відбуття призначеного йому покарання. Під час перебування на обліку у службі пробації ОСОБА_5 систематично притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про небажання його стати на шлях виправлення, тому вважає необхідним скасувати звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направити засудженого для відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_7 подання підтримала, пояснила, що ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинив ряд адміністративних правопорушення, тому просила скасувати звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що був дійсно відносно нього складалися протоколи про адміністративні правопорушення. На даний час він змінив поведінку, виправився, тому просить застосувати повторно відносно нього іспитовий строк.

Прокурор заперечив проти задоволення подання, вказуючи, що ОСОБА_5 дотримувався умов, передбачених вироком, з`являвся на реєстрацію, нових кримінальних правопорушень не вчиняв. На даний час іспитовий строк закінчився, тому відсутні підстави для скасування іспитового строку.

Судом встановлено, що вироком Гадяцького районного суду від 07 травня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання, встановлено іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, виходячи з наступного.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до вимог ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до абз. 2 п.2 гл 3 розд. IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 272/5 від 29 січня 2019 року, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України "Про пробацію", а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Згідно з абз. 2 п.8 гл.2 розд.IV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку.

Відповідно до п. 3 гл. 3 розд. IX Порядку, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною 3 ст. 166 КВК України визначено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши думку сторін та аналізуючи матеріали особової справи, суд вважає, що викладені у клопотанні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_5 є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 не притягувався до кримінальної відповідальності, на відмітки з`являвся вчасно, місце проживання та роботи не змінював, брав активну участь у роботі з волонтерами та інших профілактичних заходах. Притягнення його до адміністративної відповідальності жодним чином не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).

Крім того, слід зазначити, що на час розгляду клопотання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, згідно вироку Гадяцького районного суду від 07 травня 2024 року іспитовий строк закінчився 07.05.2025, що унеможливлює його направлення до місця відбування покарання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

- подання провідного інспектора Миргородського РВ ФДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком відносно ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1