УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/8841/25

Провадження № 1-кп/712/846/25

07 липня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку відеоконференції в м. Черкаси клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією в посаді старшого механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що 24.02.2022 він призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 . 01.08.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №220 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду акумуляторника відділення ремонту та зарядки акумуляторних батарей ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, солдат ОСОБА_6 , в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401. диспозиції ст. 407 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є Конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові,

і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено за наказом відповідного командира (начальника).

Отже солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Проте, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в посаді акумуляторника відділення ремонту та зарядки акумуляторних батарей ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно- відновлюваного батальйону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 28 листопада 2024 року близько о 11-00 годині, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, з метою ухилитись від військової служби в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно залишив місце несення служби відділення ремонту та зарядки акумуляторних батарей автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 , що дислокується поблизу АДРЕСА_3 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_2 не приймав, про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

18 березня 25 року о 12:00 годині солдат ОСОБА_6 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується на території АДРЕСА_4 та продовжив проходження військової служби у військовій частині Збройних Сил України, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем. В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. Обвинувачений надав письмову згоду щодо його звільнення. Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби. Згідно ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке?звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим. Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України. Так, під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_6 , добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду командира ВЧ НОМЕР_1 про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану. Разом з цим, прокурором - процесуальним керівником у кримінальному провадженні роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак, підозрюваний не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності з підстави, визначеної ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з цим. З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_6 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися для продовження проходження військової служби, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284-288, 350 КПК України, ст. 401 ч.5 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

2. Закрити кримінальне провадження №0002289 від 30.07.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України.

3. Зобов`язати після набрання ухвали законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі.

4. Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів.

Головуючий :