ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/507/24 Номер провадження 11-кп/814/817/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000526 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.08.2024,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Опішня Зіньківського району Полтавської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні 3 неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 26.06.2024 вироком Зіньківського районного суду полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 11 років позбавлення волі.

Початок строку тримання під вартою ухвалено рахувати з 04.12.2023.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів, процесуальних витрат.

Вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.06.2024 щодо ОСОБА_8 , засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України, ухвалено виконувати окремо.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

03.12.2023 близько 09:00 у ОСОБА_8 почув, як його колишня дружина ОСОБА_8 повідомила під час телефонної розмови його співмешканці ОСОБА_9 про наявність між ним та ОСОБА_8 стосунків У результаті цього між ним та ОСОБА_9 відбулася сварка, через що у ОСОБА_8 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв вдома кухонний ніж та прийшовши цього ж дня близько 16 год. до домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов до житлового будинку, де умисно з метою заподіяння сили наніс потерпілій не менше двадцяти трьох ударів ножем в ділянку верхньої частини тулуба та голови, від яких ОСОБА_8 померла.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, врахувати обставини, що пом?якшують покарання, а саме з?явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і призначити обвинуваченому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що місцевий суд при призначенні покарання не врахував обставини, що його пом?якшують, а саме з?явлення з зізнанням, щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину та неправомірно зазначив у вироку інформацію щодо невизнання ним вини, залишення трупа потерпілої в приміщенні з метою приховання злочину та не повідомлення органів досудового розслідування про вчинене діяння.

Суд при призначенні покарання не врахував, що він постійно визнавав вину, вказував, що мав умисел на вбивство, та самостійно повідомив органи досудового розслідування про вчинений злочин.

Також повідомив, що вибачався перед потерпілою та готовий відшкодовувати завдану злочином шкоду.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, апеляційним судом не переглядаються.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

У той же час у ст.50 КК України зазначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного кримінального правопорушення і особою винного.

Тобто, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного кримінального правопорушення, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Визначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання та відсутність обставин, що його пом`якшують, та призначив покарання у виді позбавлення волі.

Проте, висновок місцевого суду про відсутність обставин, що пом`якшують покарання, є необгрунтованим.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються, зокрема, з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Під з`явленням із зізнанням розуміється особисте, добровільне письмове чи усне повідомлення органам досудового розслідування, прокурору або суду про підготовлюване, вчинюване чи вчинене кримінальне правопорушення до повідомлення особі про підозру у вчиненні нею протиправної діяльності.

Щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого кримінального правопорушення, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася

Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення припускає надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вину у вчиненому визнав повністю, не оспорював умисел на вбивство потерпілої, а лише заперечував момент його виникнення, щиро розкаявся, засуджував свої дії, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, в повному обсязі розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення та показав механізм спричинення ударів потерпілій, добровільно видав працівникам поліції речі, що мали сліди кримінального правопорушення. Після вчиненого, повернувшись додому, добровільно зателефонував дільничному поліцейському та повідомив про обставини події.

Тому, при призначенні ОСОБА_8 покарання місцевий суд безпідставно не взяв до уваги вказані обставини та призначив обвинуваченому більш суворе покарання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання підлягає пом`якшенню з урахуванням положень ст.66 КК України.

Таке покарання відповідатиме вимогам ст.65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Отже, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.08.2024, щодо ОСОБА_8 змінити.

Визнати обставинами, що пом`якшують покарання, з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.115 КК України, визначивши його у розмірі 9 років позбавлення волі.

В іншій частині залишити вирок суду без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4