cправа №947/3189/25
провадження №1-кп/947/723/25
У Х В А Л А

10 липня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників про зміну запобіжного заходу, обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року, та

за участю: прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисника ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_13 , перекладача ОСОБА_14 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307; ч.3 ст.307; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310; ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.3 ст.28, ч.2 ст.310 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.1 ст.309 КК України.

08.07.2025 року захисником ОСОБА_11 , в інтресах ОСОБА_10 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу.

17.06.2025 року до суду прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.07.2025 року захисником ОСОБА_12 , в інтресах ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу.

10.07.2025 року захисником ОСОБА_13 , в інтресах ОСОБА_8 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу.

1. Зміст клопотання.

1.1. В обґрунтування поданого клопотання, захисник ОСОБА_11 зокрема зазначила, що 25.06.2025 колегією суддів Київського районного суду м.Одеси в черговий раз винесено ухвалу, якою продовжено дію застосування відносно підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23.08.2025 включно.

Вказувала, що обвинувачуваний ОСОБА_17 з метою доведення відсутності наміру переховуватись від суду, бажає надати показання стосовно відомостей протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.01.2024, який наявний в матеріалах кримінального провадження, а саме викрити в незаконних діях як себе, так і основного свідка по справі ОСОБА_18 , що згідно ч. 5 ст. 201 КПК України цілком можна розцінювати новими обставинами, які раніше судом не розглядалися.

Вважала, що обвинувачення не володіє доказами наявності вказаного вище ризику. При цьому найбільш вагомі фактори при оцінці ризику переховування, якими є дані про особистість обвинувачуваного ОСОБА_10 , прокурором не надавались, ймовірно щоб унеможливити суд за їх сукупного аналізу скласти уявлення про те, наскільки реальною є вірогідність добросовісної поведінки особи ОСОБА_10 та безпідставність перебування останнього в умовах слідчого ізолятору.

Наголошувала, що в подальшому сторона захисту мотивовано доводитиме суду, що значення й обставини інкримінованих її клієнту злочинів за ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310 КК України взагалі не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а в деяких навіть спростовуються (до прикладу: за протоколами НСРД головний свідок по справі ОСОБА_19 пропонував ОСОБА_16 наркотичні засоби, що особисто готовий підтвердити в залі суду її клієнт).

На думку сторони захисту, зазначені нижче факти стануть величезною проблемою для сторони обвинувачення.

Заявляла, що ОСОБА_17 націлений боротися до кінця за винесення судом справедливого рішення по справі. Адже по суті порушено його право на честь та гідність, репутацію перед побратимами.

Звертала увагу, що ОСОБА_17 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки у вигляді зареєстрованого шлюбу із ОСОБА_20 , яка станом на теперішній час проходить лікування. При цьому будь-яких родинних, товариських, дружніх зв`язків з особами, які перебувають на непідконтрольній території Україні він не має, а численні матеріали кримінального провадження, в тому числі відносно її клієнта, зібрані з порушенням, а тому потребуватимуть тривалого розгляду та дослідження в суді, так як перш за все для її клієнта важливим залишається встановлення істини по справі, а тому обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча підзахисного, з метою ухилення від кримінальної відповідальності відсутні в повному обсязі.

Вважала, що домашній арешт як вказана міра запобіжного заходу в повному обсязі може відповідати загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині та інтересам суспільства й держави.

Вказувала, що її підзахисний не має статків, будь-яких об`єктів нерухомості, грошових сум на банківських рахунках, які відповідають розміру застави, призначеної іншим обвинувачуваним по справі, а згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухоме майно за ОСОБА_21 не обліковується.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.42, 45, 46, 47, 50, 201 КПК України, просила суд: 1) змінити запобіжний захід обвинувачуваному ОСОБА_5 та застосувати до обвинувачуваного ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід з покладанням обов`язків: прибувати за першою вимогою до прокурора та суду; в нічний час не відлучатися з міста проживання без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із іншими обвинувачуваними, свідками по кримінальному провадженню; 2) у випадку неможливості суду винести рішення про зміну запобіжного заходу відносно підзахисного, змінити заявлений стороною обвинувачення розмір застави та призначити заставу відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України та фінансового стану обвинувачуваного

ОСОБА_22 . В обґрунтування поданого клопотання, захисник ОСОБА_12 , в інтересах ОСОБА_7 , зокрема зазначив, що підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися судом при застосуванні запобіжного заходу.

Вказував, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 не розглядалися обставини того, що він має постійне місце мешкання, де проживає разом з дружиною та неповнолітньою дитиною. За місцем мешкання характеризується виключно з позитивного боку, що підтверджується характеристикою, наданою Головою обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив Комфорт». Також ОСОБА_7 зареєстрований, як фізична особа підприємець та здійснював підприємницьку діяльність, сумлінно сплачуючи податки. Зазначене також свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого. Підтверджуючі документи наявні в матеріалах справи.

Крім того, що після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України ОСОБА_7 одразу вступив до підрозділу сприяння правоохоронним органам по охороні громадського порядку, що виражалось у чергування на блок-постах під час коменданської години, доставлення гуманітарної допомоги до Миколаївської та Херсонської областей в зону проведення бойових дій, тощо.

Також відмічав, що в ході досудового розслідування ОСОБА_7 жодного разу не допитувався. Хоча допит підозрюваного не є абсолютно обов`язковим, він є важливим етапом досудового розслідування і часто проводиться для з`ясування обставин справи та отримання доказів. При цьому, покази ОСОБА_7 щодо обставин, викладених у врученій йому підозрі у вчиненні злочинів, носитимуть викривальний характер.

На думку захисника, вказані обставини спростовують ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Звертав увагу, що станом на момент подання даного клопотання судовий розгляд триває, обвинувачення не змінене, кримінальне провадження не закрито, тобто існує ймовірність того, що можуть бути встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, які можуть як підтвердити винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, так і виправдовувати його, а тому, на даний час існує необхідність для застосування у відношенні ОСОБА_7 хоча і більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу з передбачених переліком ч.1 ст.176 КПК України.

Стверджував, що ОСОБА_7 до моменту затримання мав постійне місце проживання, до його складу сім`ї входить дружина, неповнолітній син, тому домашній арешт можливо застосувати за місцем проживання його сім`ї.

Вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Посилаючись на викладене, ст.ст.177, 181, 201 КПК України, просив: 1) змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_1 ; 2) покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками, експертами та іншими особами, які мають відношення до кримінального провадження №0000269.

1.3. В обґрунтування поданого клопотання, захисник ОСОБА_12 , в інтересах ОСОБА_6 , зокрема зазначив, що підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися судом при застосуванні запобіжного заходу.

Вказував, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 не розглядалися обставини того, що у березні 2024 року переніс інфаркт. Перебуваючи в Одеському слідчому ізоляторі з 27.07.2024 стан здоров`я ОСОБА_6 значно погіршився, після неодноразових звернень до адміністрації ОСІ-21 та філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях ОСОБА_6 належна медична допомога не надавалася, оскільки лікар-кардіолог у медичній частині слідчого ізолятора не передбачений.

Стверджував, що на теперішній час ОСОБА_6 належне медичне лікування не надавалося, лікарем-кардіологом він не оглядався, призначені медичні обстеження не проходив, незважаючи на неодноразові письмові звернення до адміністрації ОСІ-21 та до філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях.

Виснував, що ОСОБА_6 , перебуваючи в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не може отримати необхідне йому належне медичне лікування, що призводить до погіршення його стану здоров`я.

Заявляв, що підтвердженням погіршення стану здоров`я обвинуваченого є факт надання ОСОБА_6 ексренної швидкої медичної допомоги у приміщенні суду 17.06.2025, в ході якого встановлено попередній діагноз: «гіпербензивний криз, гіпертонічна хвороба» та рекомендовано регулярне приймання гіпотензивних препаратів. Неодноразові звернення ОСОБА_6 про надання медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора були проігноровані.

Також вказував, що в ході досудового розслідування ОСОБА_6 жодного разу не був допитаний. Хоча допит підозрюваного не є абсолютно обов`язковим, він є важливим етапом досудового розслідування і часто проводиться для з`ясування обставин справи та отримання доказів. При цьому, покази ОСОБА_23 щодо обставин, викладених у врученій йому підозрі у вчиненні злочинів, носитимуть викривальний характер.

Вважав, що наявність у ОСОБА_6 двох малолітніх дітей та батьків пенсійного віку, які проживали разом з ОСОБА_6 протягом тривалого часу за однією адресою, спростовують ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Звертав увагу, що на момент подання даного клопотання судовий розгляд триває, обвинувачення не змінене, кримінальне провадження не закрито, тобто існує ймовірність того, що можуть бути встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, які можуть як підтвердити винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, так і виправдовувати його, а тому, на даний час існує необхідність для застосування у відношенні ОСОБА_6 хоча і більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу з передбачених переліком ч.1 ст.176 КПК України.

Стверджував, що ОСОБА_6 до моменту затримання мав постійне місце проживання, до його складу сім`ї входять батьки, дружина, неповнолітні доньки, він потребує постійного медичного лікування, тому домашній арешт можливо застосувати за місцем проживання його сім`ї.

Виснував, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Посилаючись на викладене, ст.ст.177, 181, 201 КПК України, просив: 1) змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_2 ; 2) покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками, експертами та іншими особами, які мають відношення до кримінального провадження №0000269.

1.4. В обґрунтування поданого клопотання, захисник ОСОБА_13 , в інтересах ОСОБА_8 , зокрема зазначила, що підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися судом при застосуванні запобіжного заходу.

Так, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 не розглядалися обставини того, що він має постійне місце мешкання. Окрім того, за місцем реєстрації характеризується виключно з позитивного боку, що підтверджується позитивна характеристика видана Старостою села Надлиманське, Маяківської сільська ради Одеської області від 16.01.2025 року, яка свідчить про те, що скарг та нарікань до старостинства с.Надлиманське не надходило. Вказана характеристика наявна у матеріалах кримінального провадження.

Вважала, що цим підтверджується відсутність з боку ОСОБА_24 будь-яких правопорушень громадського правопорядку, що не було зафіксовано ГУНП в Одеській області. Матеріалами кримінального провадження також підтверджується про відсутність судимості у ОСОБА_8 .

Вказувала, що ОСОБА_8 виявив бажання працевлаштуватись на виробництво ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» та з ним було укладено відповідну цивільно-правову угоду. Під час роботи, до праці на виробництві установи ставився сумлінно. Згідно наказу від 18.10.2024, ОСОБА_8 по підсумкам роботи за III квартал 2024 року було оголошено подяку.

Окрім того, у матеріалах справи наявні характеристики видані начальником ДУ «Одеської виправної колонії (№14)» від 21.01.2025 року, які свідчить про те, що під час тримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 27.07.2024 року по 09.08.2024 року до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Під час тримання в секторі для тримання осіб взятих під варту ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» з 09.08.2024 року зарекомендував себе з позитивного боку, порушень режиму тримання не допускає, з представниками адміністрації та персоналом установи ввічливий. Ув`язнений ОСОБА_8 має охайний вигляд, підтримує чистоту в камерному приміщенні та на спальному місці. Правила санітарії та особистої гігієни не порушує.

Виснувала, що вказані обставини спростовують ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Наголошувала, що обрання більш м`якого запобіжного заходу є доцільним і обґрунтованим, з огляду на наявність у ОСОБА_8 сталих соціальних зв`язків та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, до моменту затримання він постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, а також перебуває у тривалих та серйозних стосунках з ОСОБА_25 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з якою має намір укласти шлюб.

Крім того, на підтвердження наміру реалізувати своє право на особисте і сімейне життя, ОСОБА_8 ,,у зв`язку з втратою паспорта громадянина України, скористався послугами паспортного підрозділу на території ДУ «Одеська виправна колонія №14» та замовив виготовлення нового документа. Цей факт підтверджується копією квитанції від 05.06.2025 року про оплату відповідних послуг у сумі 1300 грн, з яких 630 грн становить вартість послуг IP-телефонії, а 580 грн вартість виготовлення нового паспорта.

Вважала, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.50, 177, 181, 201 КПК України, просила суд: 1) змінити запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 , із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_5 або за адресою проживання: АДРЕСА_4 ; 2) покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця реєстрації: АДРЕСА_5 або з адреси проживання: АДРЕСА_4 без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками, експертами та іншими особами, які мають відношення до кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000269 від 14.04.2023 року.

2. Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_17 , підтримала подане клопотання та просила його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_17 підтримав клопотання захисника.

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , підтримала подане клопотання та просила його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_24 підтримав клопотання захисника.

Прокурор, в судовому засіданні, проти клопотань захисників заперечувала. Зокрема зазначила, що заявлені захисниками обставин не є новими та вже досліджувалися судом. Просила залишити без розгляду клпотання захисників про зміну запобіжних заходів обвинуваченим.

3. Мотиви та висновки суду.

Суд, заслухавши клопотання, дослідивши додані до них документи та вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони захисту має право своєю ухвалою змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Київського районного суду міста Одеси від 25.06.2025 року, обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.08.2025 року включно.

Крім того, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визначено альтернативний запобіжного заходу у вигляді застави.

Під час продовження обвинуваченим вказаного запобіжного заходу, судом був врахований ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку суду, наведені захисниками доводи не підтверджують зменшення або зникнення ризику, який був врахований судом під час останнього продовження обвинуваченим строків тримання під вартою, а саме:

-) щодо ОСОБА_10 , передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, - переховування від суду, оскільки ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Тож, на думку суду, твердження захисника про відсутність доказів вини обвинуваченого ОСОБА_10 , на цій стадії судового розгляду, а саме: оголошення обвинувального акту, є передчасною. Суд вважає, що вказане питання може бути з`ясовано лише під час судового розгляду, зокрема під час безпосереднього дослідження всіх доказів по справі.

Крім того, суд звертає увагу, що відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , його соціальні зв`язки та характеристика, а також спосіб життя, враховувався судом під час останнього продовження строку тримання під вартою.

Таким чином, суд робить висновок, що захисником не надано будь яких доказів та не наведено переконливих доводів, які б дозволяли суду змінити обвинуваченому ОСОБА_16 раніше обраний запобіжний захід.

-) щодо ОСОБА_7 , передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, - переховування від суду, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Отже, на думку суду, наявні соціальні зв`язки ОСОБА_7 , його характеристика та спосіб життя до затримання, не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу під час судового розгляду.

Таким чином, суд робить висновок, що захисником не надано будь яких доказів та не наведено переконливих доводів, які б дозволяли суду змінити обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід.

-) щодо ОСОБА_6 , передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, - переховування від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Отже, на думку суду, стан здоров`я ОСОБА_6 не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу під час судового розгляду.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до п.2.6. Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 10.02.2012 №239/5/104 (надалі Порядок), особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Крім того, відповідно до п.2.8. Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Суд вважає, що наявні соціальні зв`язки ОСОБА_6 , його характеристика та спосіб життя до затримання, не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу під час судового розгляду.

Таким чином, суд робить висновок, що захисником не надано будь яких доказів та не наведено переконливих доводів, які б дозволяли суду змінити обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід.

-) щодо ОСОБА_8 , передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, - переховування від суду, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Суд вважає, що наявні соціальні зв`язки ОСОБА_8 , його характеристика та спосіб життя до затримання, а також характеристика з місць попереднього ув`язнення не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу під час судового розгляду.

Таким чином, суд робить висновок, що захисником не надано будь яких доказів та не наведено переконливих доводів, які б дозволяли суду змінити обвинуваченому ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

2. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити.

3. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

4. У задоволенні клопотання ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовити.

5. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3