КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4604/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року про арешт майна в межах кримінального провадження №0002004 від 18.09.2024 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002004 від 18.09.2024 року.

Накладено арешт на майно, що вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон, марки «Iphone 11 Pro 256 GB» IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 .

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала дві ідентичні за формою та змістом апеляційні скарги, у яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року про накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Обгрунтовуючи скарги, апелянт посилається на те, що відсутні правові підстави для арешту майна. Вилучене під час проведення обшуку майно не є та не може бути речовим доказом. Як наслідок, слідчий суддя повинен був повністю відмовити у задоволенні клопотання, натомість задовольнив його та постановив ухвалу про арешт майна ОСОБА_6 , вилученого 31.03.2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Більше того, до клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, за результатами розгляду якого слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення, не долучено жодного доказу на підтвердження викладених у ньому обставин, як наслідок недослідженими залишились обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

На думку представника, вказане очевидно свідчить, що оскаржуване судове рішення прийнято слідчим суддею з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), а його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК).

Представник вважає, що за описаних вище обставин, слідчим суддею не дотримано вимог закону у частині вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а у задоволенні поданого прокурором клопотання слід відмовити повністю.

20.06.2025 року від представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких представник посилається на те, що вказане судове рішення є необґрунтованим, невмотивованим, як наслідок незаконним, у зв`язку з тим, що слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, викладені у рішенні висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає безумовному скасуванню.

Представник зазначає, що слідчим суддею здійснено розгляд клопотання прокурора без повідомлення володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 та прийнято рішення про накладення арешту виключно на підставі матеріалів, долучених стороною обвинувачення.

У зв`язку з чим, ОСОБА_6 була позбавлена можливості реалізувати право на захист своїх прав та інтересів під час вирішення судом питання про накладення арешту на належне їй майно. Зокрема, була відсутня можливість подати слідчому судді докази - документи та інформацію, про які зазначено в інших розділах цих доповнень, які спростовують доводи прокурора про необхідність накладення арешту.

Таким чином, судовий розгляд, під час якого прийнято оскаржуване судове рішення, був неповним.

Також представник зазначає, що до матеріалів клопотання стороною обвинувачення не долучено жодного документу (доказу), який би підтверджував, що мобільний телефон, питання про арешт якого вирішувалось, може бути доказом у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя наведені вище обставини не перевірив, як наслідок його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами.

В доповненнях до апеляційної скарги представник зазначає, що у грудні 2023 року ОСОБА_6 було придбано частку у статутному капіталі ТОВ «Метопттрейд». На сьогоднішній день частка ОСОБА_6 складає 50 %. За обопільною домовленістю з ОСОБА_11 , загальний контроль за діяльністю ТОВ «Метопттрейд», і всю поточну діяльність товариства організовує та контролює саме ОСОБА_11 , як його керівник.

Будь-якої інформації щодо обставин розслідуваних правопорушень ОСОБА_6 не відомо.

Адвокат також вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_6 безпосередньо, в інкримінований період, займалась питаннями Товариства в період перебування в відпустці по догляду за дитиною, взагалі має якесь відношення до злочинів, досудове розслідування яких здійснюється. Єдиним підтвердженням цьому факту є документи, створені самою стороною обвинувачення - листування між органом досудового розслідування та оперативним підрозділом, клопотання тощо.

Крім цього представник вказує, що зі змісту клопотання прокурора взагалі є незрозумілим, яке відношення до обставин кримінального провадження (щодо кожного внесеного епізоду до ЄРДР) має вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 . Також, відсутня інформація про проведення огляду мобільного телефону до моменту звернення сторони обвинувачення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, з метою встановлення наявності або відсутності інформації, що має значення для досудового розслідування.

Прокурором взагалі не доведено той факт, що інформація, яка міститься на даному пристрої, може мати будь-яке значення для встановлення обставин кримінального провадження.

В свою чергу, вилучене майно взагалі не має жодного відношення до обставин розслідуваних злочинів, як наслідок, не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на мобільний телефон та обмеження права власності ОСОБА_6 .

У доповненнях до апеляційної скарги адвокат також зазначає, що в матеріалах клопотання наявна постанова слідчого про визнання і приєднання речових доказів, питання про арешт яких вирішувалось.

Разом з тим, для викладу мотивів прийняття вказаного процесуального рішення слідчий обмежився чотирма словами - «мають значення речових доказів». Жодних інших мотивів щодо відповідності майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, слідчий не навів. Тому, представник вважає, що постанова слідчого про визнання і приєднання речових доказів є формальною та необґрунтованою.

Серед іншого, в постанові зазначено, що в ході досудового розслідування проведено ряд обшуків за адресами проживання осіб, які причетні до вказаного кримінального правопорушення та за адресами місцезнаходження причетних суб`єктів господарювання. Проте, з постанови неможливо встановити, яке саме майно було вилучено у даних осіб та яке доказове значення воно має для досудового розслідування вищевказаних злочинів.

До матеріалів клопотання прокурором взагалі не долучено матеріалів, які б дозволяли стверджувати, що наявна хоча б подія злочинів, описаних у клопотанні та доказами яких начебто є майно, питання про арешт якого вирішувалось.

При цьому, виходячи зі змісту клопотання прокурора, правовою підставою для арешту майна є саме необхідність збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст. 170 КПК). Однак, жодних відомостей на підтвердження того, що майно, питання про арешт якого вирішувалось, дійсно можливо використати як доказ у кримінальному провадженні ні оскаржуване рішення, ні матеріали клопотання прокурора не містять.

Таким чином, на думку представника власника майна, слідчим суддею безпідставно зроблено висновки про те, що майно, питання про арешт якого вирішувалось, може бути доказом у цьому кримінальному провадженні, тобто його висновки не підтверджуються доказами та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, представник зазначає, що при розгляді клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя допустив наступні порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними:

- здійснив розгляд клопотання прокурора без повідомлення власників майна, не обґрунтувавши при цьому своє рішення, чим порушив вимоги ч.2 ст. 173 та п.2 ч.1 ст. 372 КПК України. Як наслідок не дослідженими залишились обставини, що мали безпосереднє значення для вирішення питання про арешт майна;

- задовольнив клопотання, незважаючи на те, що стороною обвинувачення не доведено, що власник майна причетний до обставин, зазначених у клопотанні, чим порушив ч. 1 ст. 173 КПК України;

- задовольнив клопотання, незважаючи на те, що стороною обвинувачення не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, чим порушив ч. 1 ст. 173 КПК України;

- задовольнив клопотання прокурора за відсутності правової підстави для арешту майна, чим порушив п. 1 ч.2 ст. 173 КПК України;

- не врахував, що майно, питання про арешт якого вирішувалось, не можливо використати як доказ у кримінальному провадженні, так як воно не відповідає жодному з критеріїв, зазначених у ст. 98 КПК України, чим порушив п.2 ч.2 ст. 173 КПК України.

Апелянт вважає, що за описаних вище обставин, допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, думку представників власника майна - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги з доповненнями та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002004 від 18.09.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування, 31.03.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2025 року по справі № 761/11360/25 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить: ОСОБА_12 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, що відображають здійснення господарської діяльності ТОВ «Метопттрейд» з ТОВ «Юнайтех», ТОВ «Гранд Метал-КР», ТОВ «Метал Ресурс», ТОВ «Втормет-Стіл», ТОВ «Портен», ТОВ «Транслом», ТОВ «ЛайнсКомпані», ТОВ «Мет-Сталь», ТОВ «Енцеладс», ТОВ «Експорт Пром Метал», ТОВ «Умбріел», ТОВ «Метал Ресурс», ТОВ «Простор КР», ТОВ «ЛОГІСТІКЛАКІФЛОУ» за період з 2022 по 2025 роки.

Під час обшуку вилучено мобільний телефон, марки «Iphone 11 Pro 256 GB» IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 .

Постановою слідчого 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_13 від 31.03.2025 року вказані предмети, зокрема, мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro 256 GB» IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

03.04.2025 року (клопотання датоване 01.04.2025 року) прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002004 від 18.09.2024 року, у якому просив накласти арешт на майно, що вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон, марки «Iphone 11 Pro 256 GB» IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002004 від 18.09.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 366 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора.

Прокурор вказав, що оперуповноваженими головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України в ході реалізації заходів з контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері екології виявлено факти переміщення та постачання службовими особами ТОВ «Метопттрейд» () товару з перевищенням норм радіаційного забруднення, що може спричинити екологічну катастрофу, що стало підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ «Метопттрейд» є громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Фактичний контроль за діяльністю вказаного товариства здійснює громадянин України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

ТОВ «Метопттрейд» зареєстроване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Церковна, 3, де знаходиться офіс підприємства та можливо зберігається документація щодо господарської діяльності підприємства.

Крім того, підприємством використовуються промислові майданчики для ведення господарської діяльності за адресами: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 37/1 та Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Нікопольське шосе, 11.

Так, для ведення господарської діяльності ТОВ «Метопттрейд» через підконтрольні підприємства закуповує металобрухт, який потім реалізується на адреси підприємств реального сектору економіки, котрі використовують його у виробництві для виготовлення готової продукції з металу.

При цьому, за організованим службовими особами ТОВ «Метопттрейд» протиправним механізмом, здійснюється систематична заготівля металобрухту з ігноруванням вимог чинного законодавства щодо забезпечення контролю вибухонебезпечності, хімічної та радіаційної безпеки, та подальше його постачання на адресу підприємств реального сектору економіки, вживаючи заходів з приховування невідповідності металобрухту екологічним нормам, в результаті чого, він потрапляє до готової продукції з металу та кінцевого споживача, а також створює передумови до радіаційного забруднення значних територій та небезпеку життю та здоров`ю населення.

ТОВ «Метопттрейд» документально оформлює закупівлю металобрухту у підконтрольних підприємств: ТОВ «Юнайтех» (), ТОВ «Гранд Метал-КР» (), ТОВ «Метал Ресурс» () та ТОВ «Втормет-Стіл» (), зокрема, в період 2023-2024 років загальна сума придбаного металобрухту у вказаних підприємств становили 60 млн 103 тис грн.

Водночас, ТОВ «Юнайтех», ТОВ «Гранд Метал-КР», ТОВ «Метал Ресурс» та ТОВ «Втормет-Стіл» здійснюють закупівлю металобрухту у інших підконтрольних суб`єктів господарювання, таких як: ТОВ «Портен» (), ТОВ «Транслом» (), ТОВ «ЛайнсКомпані» (), ТОВ «Мет-Сталь» (), ТОВ «Енцеладс» (), ТОВ «Експорт Пром Метал» (), ТОВ «Умбріел» (), ТОВ «Метал Ресурс» (), у яких не прослідковується придбання металобрухту або відсутні основні фонди для здійснення господарських операцій в декларованих обсягах, що свідчить про їхню фіктивну діяльність.

Встановлено підприємства, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме:

- ТОВ «ЮНАЙТЕХ» (, 06.12.2023 анульовано статус платника ПДВ у зв`язку з ліквідацією підприємства), адреса реєстрації: м. Вінниця, вул. Богуна, 2 (до 27.10.2022 адреса реєстрації: м. Київ, вул. Тютюнника, 58/1, офіс 4);

- ТОВ «ГРАНД МЕТАЛ-КР» (код ЄДРОПУ 44433273), адреса реєстрації: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вахтангова, 6Б, офіс 201, промисловий майданчик знаходиться за адресою: м. Дніпра, вул. Байкальська, 9/25;

- ТОВ «МЕТАЛ РЕСУРС» (), адреса реєстрації: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Новоросійська, 14/2, офіс 8, промислові майданчики знаходяться за адресами: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Гірничорятувальна, 31 та м. Дніпра, вул. Молодогвардійська;

- ТОВ «ВТОРМЕТ-СТІЛ» (), адреса реєстрації: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 11;

- ТОВ «УМБРІЕЛ» (, 16.08.2024 анульовано статус платника ПДВ у зв`язку з відсутністю поставок та ненадання декларацій), адреса реєстрації: Київська обл., м. Бровари, вул. Онікієнка Олега, 125, офіс 15;

- ТОВ «ПОРТЕН» (, 12.02.2024 анульовано статус платника ПДВ у зв`язку з ліквідацією підприємства), адреса реєстрації: м. Вінниця, вул. Мазепи, 29 (до 07.04.2023 адреса реєстрації: м. Київ,

вул. Стельмаха, 10А, офіс 524);

- ТОВ «ТРАНСЛОМ» (), адреса реєстрації: м. Київ, вул. Колекторна, буд. 3;

- ТОВ «ЛАЙНС КОМПАНІ» (), адреса реєстрації: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України/бульвар Парковий, 1/2, офіс 36, промисловий майданчик (склад) знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, 22Д;

- ТОВ «МЕТ-СТАЛЬ» (), адреса реєстрації: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Магістральна, 34, промисловий майданчик (склад) знаходиться за адресою:

м. Дніпро, вул. Курсантська, 7;

- ТОВ «ЕНЦЕЛАДС» (), 15.07.2024 анульовано статус платника ПДВ у зв`язку з відсутністю поставок та ненадання декларацій, адреса реєстрації: м. Київ, вул. Козацька, буд. 122;

- ТОВ «ЕКСПОРТ ПРОМ МЕТАЛ» (), адреса реєстрації: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Вахтангова, буд. 6Б, офіс 303, промисловий майданчик знаходиться за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, с. Моринці, вул. Овчаренка, 1.

Також, до схеми залучені підконтрольні ТОВ «Постач КР» (), ТОВ «Простор КР» () та ТОВ «ЛОГІСТІКЛАКІФЛОУ» (), з якими оформлюються договори перевезення та зберігання металобрухту.

Таким чином, службові особи ТОВ «Метопттрейд» використовуючи ряд підконтрольних СГД, постачають на адресу суб`єктів господарювання реального сектору економіки товар невідомого походження, зокрема, який не відповідає екологічним нормам та може містити радіаційне забруднення, а отримані від цієї господарської діяльності кошти перенаправляють на рахунки суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, з метою подальшого їх виведення в тіньовий обіг для зменшення податкових зобов`язань, та відповідно, зменшення суми платежів до державного бюджету.

Окрім службових осіб вищевказаних суб`єктів господарської діяльності до вказаної протиправної діяльності причетні наступні особи:

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 виданий 18.01.2011 Центрально-Міським РВ Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_14 безпосередньо контролює діяльність ТОВ «Метопттрейд» та інших підконтрольних підприємств, контактує з підприємствами реального сектору економіки, з метою постачання металобрухту на їхню адресу.

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 . Директор та співвласник ТОВ «Метопттрейд», здійснює підготовку та оформлення угод з підприємствами реального сектору економіки, а також фіктивних угод шляхом проведення безтоварних операцій, з метою виведення грошових коштів та продукції в тіньовий обіг, а також зменшення податкових зобов`язань.

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_7 . Бухгалтер ТОВ «Метопттрейд» та інших підконтрольних підприємств, координує діяльність підприємств причетних до злочинної схеми з надання послуг по зменшенню податкових зобов`язань, документального прикриття безтоварних операцій шляхом проведення безготівкових операцій у готівку.

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_9 . Бухгалтер ТОВ «Метопттрейд» та інших підконтрольних підприємств, координує діяльність підприємств причетних до злочинної схеми з надання послуг по зменшенню податкових зобов`язань, документального прикриття безтоварних операцій шляхом проведення безготівкових операцій у готівку.

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_11 . Менеджер ТОВ «Метопттрейд», контактує з підприємствами реального сектору економіки, з метою постачання металобрухту на їхню адресу.

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 . Співвласниця ТОВ «Метопттрейд», контактує з підприємствами реального сектору економіки, з метою постачання металобрухту на їхню адресу.

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_12 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_13 . Директор ТОВ «Постач КР», здійснює підготовку та оформлення угод з підприємствами реального сектору економіки, а також фіктивних угод шляхом проведення безтоварних операцій, з метою виведення грошових коштів та продукції в тіньовий обіг, а також зменшення податкових зобов`язань.

- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_14 , фактично проживає: АДРЕСА_15 . Фактично керує діяльністю ТОВ «Постач КР», здійснює підготовку та оформлення угод з підприємствами реального сектору економіки, а також фіктивних угод шляхом проведення безтоварних операцій, з метою виведення грошових коштів та продукції в тіньовий обіг, а також зменшення податкових зобов`язань.

- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_15 .Використовує номер телефону НОМЕР_13 (первинно послуги надано оператором мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»). Директор ТОВ «Логістіклакіфлоу», здійснює підготовку та оформлення угод з підприємствами реального сектору економіки, а також фіктивних угод шляхом проведення безтоварних операцій, з метою виведення грошових коштів та продукції в тіньовий обіг, а також зменшення податкових зобов`язань.

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_14 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_16 . Директор ТОВ «Гранд Метал-КР», здійснює підготовку та оформлення угод з підприємствами реального сектору економіки, а також фіктивних угод шляхом проведення безтоварних операцій, з метою виведення грошових коштів та продукції в тіньовий обіг, а також зменшення податкових зобов`язань.

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_15 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_17 . Директор ТОВ «Метал Ресурс», здійснює підготовку та оформлення угод з підприємствами реального сектору економіки, а також фіктивних угод шляхом проведення безтоварних операцій, з метою виведення грошових коштів та продукції в тіньовий обіг, а також зменшення податкових зобов`язань.

- ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_16 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_18 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_19 . Директор ТОВ «Втормет-Стіл», здійснює підготовку та оформлення угод з підприємствами реального сектору економіки, а також фіктивних угод шляхом проведення безтоварних операцій, з метою виведення грошових коштів та продукції в тіньовий обіг, а також зменшення податкових зобов`язань.

- ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_17 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_20 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_21 . Уповноважена особа - підписант ТОВ «Транслом», здійснює підготовку та оформлення угод з підприємствами реального сектору економіки, а також фіктивних угод шляхом проведення безтоварних операцій, з метою виведення грошових коштів та продукції в тіньовий обіг, а також зменшення податкових зобов`язань.

- ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_18 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_22 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_23 . Власниця (через ТОВ «Торговий Дім «Стіл Трейдінг») ТОВ «Транслом», координує діяльність підприємства з надання послуг по зменшенню податкових зобов`язань, документального прикриття безтоварних операцій шляхом проведення безготівкових операцій у готівку.

- ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , громадянин України, громадянин рф, фактично мешкає в м. Донецьк, регулярно відвідує м. Москва, Відень, Ялта та країни Європи. Фактично здійснює контроль за діяльністю ТОВ «Транслом» через номінального бенефіціара ОСОБА_27 , яка працює офіс-менеджером ТОВ «Наш Продукт Плюс».

На даний час ОСОБА_26 володіє комерційними структурами, які функціонують на території ростовської обл. рф та «ДНР», а саме: ООО «ТД «Горняк», ООО «Донецкий городской молочный завод», ООО «Металдонвест», ООО «ТД «ПИК», ООО «Сталекс Центр», ООО «СталексЗапад», ООО «Донецкий металопрокатный завод», ООО «Агрофирма «Горняк».

Вказані підприємства ведуть фінансово-господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, шляхом сплати податків до бюджету рф та постачання товарів органам окупаційної влади.

Крім того, ОСОБА_26 продовжує контролювати ТОВ «Транслом» (, м. Київ), ТОВ «Провінція Плюс» (, м. Київ, виробництво продукті харчування ТМ «Геркулес»), ТОВ «Світловодський маслосирзавод» (, Кіровоградська обл.), ТОВ «Наш Продукт Плюс» (, м. Київ, оптова торгівля продуктами харчування), ТОВ «Мобіжук» (, м. Львів, торгівля побутовою технікою), які працюють на території Україні через доньку ОСОБА_28 та довірених осіб.

Кошти, отримані від підприємств металургійної сфери реального сектору економіки, ТОВ «Метопттрейд» шляхом оформлення ряду фіктивних договорів закупівлі металобрухту виводить на рахунки підприємств, афілійованих з представниками незаконних збройних формувань т.зв. «днр», які в подальшому перенаправляються на окуповані території для здійснення збройної агресії проти України.

Для ведення вказаної діяльності службовими особами ТОВ «Метопттрейд» використовуються офісні приміщення за адресами: АДРЕСА_24 та Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Церковна, 3, де зберігаються первинні документи щодо фінансово-господарської діяльності підконтрольних підприємств, в тому числі, фіктивні договори купівлі, транспортування, продажу товару, а також, первинні та фіктивні документи щодо походження та дозиметричних вимірювань металобрухту.

В ході досудового розслідування 31.03.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2025 року по справі № 761/11360/25 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить: ОСОБА_12 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, що відображають здійснення господарської діяльності ТОВ «Метопттрейд» з ТОВ «Юнайтех», ТОВ «Гранд Метал-КР», ТОВ «Метал Ресурс», ТОВ «Втормет-Стіл», ТОВ «Портен», ТОВ «Транслом», ТОВ «ЛайнсКомпані», ТОВ «Мет-Сталь», ТОВ «Енцеладс», ТОВ «Експорт Пром Метал», ТОВ «Умбріел», ТОВ «Метал Ресурс», ТОВ «Простор КР», ТОВ «ЛОГІСТІКЛАКІФЛОУ» за період з 2022 по 2025 роки.

Під час обшуку вилучено мобільний телефон, марки «Iphone 11 Pro 256 GB» IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 .

Орган досудового розслідування вважає, що вилучений предмет має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого від 31.03.2025 року вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У клопотанні прокурор зазначив, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.

Враховуючи вищевикладене, арешт вказаного у клопотанні майна, для кримінального провадження, буде мати доказове значення.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз, прийняття законних рішень у кримінальному провадженні, прокурор просив слідчого суддю накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002004 від 18.09.2024 року.

Накладено арешт на майно, що вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон, марки «Iphone 11 Pro 256 GB» IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 .

Задовольняючи дане клопотання, подане в межах кримінального провадження № 0002004 від 18.09.2024 року, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речового доказу та запобігання його приховуванню, пошкодженню, знищенню, перетворенню, відчуженню.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

На переконання колегії суддів, задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вилучене майно, оскільки вказане майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 31.03.2025 року.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на мобільний телефон, марки «Iphone 11 Pro 256 GB» IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто його власник, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що судом першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, та враховано, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Тобто, слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Беззаперечних доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізації мету досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб.

Доводи апеляційних скарг з доповненнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, доводи представника про відсутність доказів того, що ОСОБА_6 будь-яким чином причетна до злочинів, досудове розслідування яких здійснюється, є передчасними та такими, що не є предметом оцінки слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Що стосується посилань представника власника майна на те, що в ухвалі про арешт майна не доведено можливість використання арештованого майна, як доказу у кримінальному провадженні, то такі доводи є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.111-1, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 366, ст. 441 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку про те, що вилучений мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно є матеріальним об`єктом, який міг зберегти на собі сліди або містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та мають значення для кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для його арешту, як речового доказу, з метою збереження.

При цьому, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, при вирішенні питання щодо арешту майна, з підстав визначених ст. 170 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про арешт майна не спростовуються доводами апеляційних скарг, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Прокурором при розгляді клопотання було доведено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та є речовим доказом, оскільки може містити у собі інформацію щодо обставин, які встановлюються у даному кримінальному провадженні, відтак висновок слідчого судді про накладення арешту на даний об`єкт відповідає вимогам кримінального процесуального закону та прав власника майна не порушує.

Твердження апелянта про те, що арештоване майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України є безпідставними, так як встановлені прокурором фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучений в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro 256 GB» IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки міг зберегти на собі його сліди та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Колегія суддів відхиляє також доводи апелянта про те, що постанова слідчого від 31.03.2025 року про визнання майна речовими доказами носить формальний характер, так як вказана постанова слідчого, а також клопотання прокурора про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, всупереч твердженням представників власника майна, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, посилання на те, що зазначене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.

Колегією суддів перевірено і доводи апелянта про те, що судовий розгляд проведено без участі власника майна. Дана обставина знайшла своє підтвердження, однак колегія суддів цю обставину не вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягло б за собою скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням строків розгляду даної категорії клопотань відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, та з урахуванням того, що в такому випадку відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, у власника майна виникає право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, слід зауважити, що процесуальні права власника майна щодо подачі пояснень та заперечень стосовно накладеного арешту відновлено під час апеляційного розгляду, де останній не був обмеженим в своїх правах відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Інші доводи апеляційних скарг з доповненнями, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги з доповненнями - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4