Справа № 755/1546/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001602 від 16.11.2024 року та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001629 від 23.11.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської обл., громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 місяця арешту, який ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року замінено на штраф у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн,

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 (один) рік пробаційного нагляду;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2025 року за ч. 3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на 1 (один) рік 3 (три) місяці обмеження волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У невстановлений час, але не пізніше 16.11.2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, при невстановлених обставинах незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), після чого помістив його до кишені та почав незаконно зберігати при собі без мети збуту.

16.11.2024 року приблизно о 15 годині 08 хвилин за адресою: м. Київ, вул. П. Куліша, 9-Г, працівниками поліції затримано ОСОБА_3 , у якого було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий зіп-пакет з двома таблетками білого кольору.

Відповідно до висновку експерта, надані на дослідження таблетки круглої форми білого кольору містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці II « Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 г.

Крім того, у невстановлений час, але не пізніше 23.11.2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому місці, діючи умисно, при невстановлених обставинах незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - 4-ММС (4-метилметкатинон), яку помістив до кишені та почав незаконно зберігати при собі без мети збуту.

23.11.2024 року приблизно о 13 годині 44 хвилин за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 3, працівниками поліції затримано ОСОБА_3 , у якого було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий зіп-пакет, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина бежевого кольору.

Відповідно до висновку експерта, надана на дослідження кристалоподібна речовина бежевого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон). Маса 4-ММС (4-метилметкатинон) у речовині становить 0,729 г.

4-ММС (4-метилметкатинон), згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - 4-ММС (4-метилметкатинон), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,15 г.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що біля місця своєї роботи він знайшов схованку з наркотичним засобом - метадоном, який помістив до кишені та почав зберігати при собі, 16.11.2024 року приблизно о 15 годині 08 хвилин за адресою: м. Київ, вул. П. Куліша, 9-Г, був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав указаний наркотичний засіб. Через деякий час, за аналогічних обставин, біля місця своєї роботи він знайшов схованку з психотропною речовиною - 4-ММС, яку також почав зберігати при собі, мети збуту не мав, після чого 23.11.2024 року приблизно о 13 годині 44 хвилин за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 3, був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав указану психотропну речовину.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Також відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2023 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. Указане покарання ОСОБА_3 не відбув.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2023 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 місяця арешту, який ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року замінено на штраф у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. Указане покарання ОСОБА_3 не відбув.

Також вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2025 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на 1 (один) рік 3 (три) місяці обмеження волі.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення згідно цього вироку до постановлення відносно нього вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2025 року, суд вважає необхідним призначити йому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі, водночас, керуючись ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2023 року та вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2023 року слід виконувати самостійно.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, частково склавши покарання, призначене цим вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2025 року, у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

У той же час, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2023 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, та вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2023 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 (три) місяці арешту, який ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.01.2025 року замінено на штраф у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044 г, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,729 г, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 3183 гривень 60 копійок за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/67400 - НЗПРАП від 20.11.2024 року; 3183 гривень 60 копійок за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/68849 - НЗПРАП від 27.11.2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: