Справа № 164/1114/24
Номер провадження 1-кп/167/23/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання заступника керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000245 від 01 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі КК України), ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України

в с т а н о в и в :

До суду в цьому кримінальному провадженні від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з підстав наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а саме: переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК грунтується на тому, що ОСОБА_9 може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 190 КК України, оскільки у разі доведення його вини судом, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки на даний час в кримінальному провадженні свідки не допитані; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як користуючись своїми зв`язками із особами, які підтримуються «злодійських» традицій, будучи учасником злочинної групи, матиме можливість впливати на використання значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників справи; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відбуваючи покарання у ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)» ОСОБА_9 на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, більше того, продовжив свою злочинну діяльність та вчинив особливо тяжкий злочин.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, прокурор просить застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення даного клопотання та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При вирішенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить із такого.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Вирішуючи питання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання за інший злочин, також на теперішній час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став. Тому з урахуванням обставин справи, недостатнє застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: у вигляді домашнього арешту, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, враховуючи, окрім наведеного, дані щодо особи обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , відповідно до норми п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК є підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором доведено, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, може переховуватися від суду. Наведені мотиви свідчать, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й домашнього арешту, не буде дієвим для запобігання зазначеним вище ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою запобігання можливостям обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що стороною захисту не надані належні докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_9 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Як вбачається з клопотання та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір заставиви визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи, обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, суд за можливе визначити йому заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за викликом до прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 331, 372, 376 КПК, суд,

постановив:

Клопотання заступника керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 06 червня 2025 року до 04 серпня 2025 року включно.

Термін початку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 06 червня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_9 заставу у розмірі 150 (ста п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_9 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити ОСОБА_9 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_9 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_9 , він вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Вручити копію цієї ухвали прокурору, обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1