Провадження № 1-кс/947/6340/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000358 відомості про яке 19.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 19.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за фактом за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів.

Досудове розслідування розпочато за фактом того, що до Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від правоохоронних органів, про те, що на території міста Одеси та Одеської області, громадянин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спільно із невстановленими особами налагодив схему незаконного переправлення через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску осіб, яким тимчасово заборонено перетин державного кордону в умовах правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 за грошову винагороду в сумі від 4000 до 6000 доларів США.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливих мотивів розробив для себе детальний план по організації незаконного переправлення чоловіків призовного віку через державний кордон України.

Так, ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням, часі та місці, але не пізніше 19.03.2025 року, реалізуючи свій злочинний план, почав розповсюджувати серед кола своїх знайомих інформацію із приводу можливості організувати та незаконно переправити через державний кордон України чоловіків, у віці від 18 до 60 років, які мають заборону на виїзд, за грошову винагороду у розмірі від 12000 до 14000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного корисливого наміру, 22.03.2025 приблизно о 17:36 год., в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначив зустріч останньому за адресою: м. Одеса, вул. Віталія Нестеренка 1В, поблизу магазину «Обжора».

Того ж дня, приблизно о 17:50, зустрівшись з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , попрямував до кав`ярні, яка розташовується на першому поверсі житлового будинку «Одеські традиції», який розташовується у місті Одеса, по вулиці Віталія Нестеренка 1Б, де в ході зустрічі, розповів ОСОБА_7 детальний план з організації незаконного перетину державного кордону України, запевнивши останнього що організує для нього усі умови для переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України за грошову винагороду у розмірі 14000 тисяч доларів США.

Продовжуючи свій злочинний намір, діючи з корисливою метою направленою на отриманням незаконного прибутку від своєї протиправної діяльності ОСОБА_6 24.03.2025 року, приблизно о 16:00 год. в додатку «Whattsapp» призначив ОСОБА_7 на 09:00 28.03.2025 року зустріч, для того, щоб повторно розповісти останньому детальний план щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Також в ході розмови, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання завдатку у розмірі 1000 доларів США.

У подальшому, 28.03.2025 о 09:05 год., ОСОБА_6 , у місті Одеса, у приміщенні холу першого поверху торгівельного центру «Острів», який розташовується по вулиці Новощіпний ряд, 2 зустрівся з ОСОБА_7 , в ході зустрічі, ОСОБА_6 разом з невстановленою на теперішній час в ході досудового розслідування особою чоловічої статі з псевдонімом « ОСОБА_8 », розповів детально злочинну схему з переправлення осіб через державний кордону України, яка полягала у наступному, ОСОБА_6 або інші невстановлені особи, за допомогою транспортного засобу мають завезти ОСОБА_7 до Північних районів Одеської області, які межують з республікою Молдова, де в подальшому, невстановлена особа з псевдонімом « ОСОБА_8 », за відсутності сторонніх осіб, у невстановленому місці, за допомогою моторного човна, переправить ОСОБА_7 через прикордонну річку, на іншому березі якої, ОСОБА_7 зустрінуть невстановлені особи, які в подальшому завезуть останнього до міста Бєльці, Республіки Молдова до Консульства України. По завершенню вказаною зустрічі, ОСОБА_6 , ще раз запевнив ОСОБА_7 , про те, що організує для останнього незаконний перетин державного кордону України за грошову винагороду у розмірі 12000 тисяч доларів США.

Надалі, з метою завершення злочину та отримання грошової винагороди за свої злочинні та протиправні дії з організації незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_6 , 28.03.2025 приблизно о 14:40 год. прибув на заздалегідь обумовлену з ОСОБА_7 зустріч біля магазину «Таврія», який розташовується за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 17/19, де перебуваючи у автомобілі марки «Ауді А8» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, за організацію для останнього незаконного перетину державного кордону України.

Так, 28.03.2025 прибувши на зустріч у вище вказане місце, ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 раніше обумовлену ним суму, а саме 1000 (одна тисяча) доларів США що станом на 28.03.2025 становить 41 486 (сорок одна тисяча чотириста вісімдесят шість) гривень, відповідного до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України.

11.04.2025 року, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод вчинені з корисливих мотивів.

Так, 09.04.2025, під час реалізації інформації, яка перевірялася шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в період час з 00 год 28 хв по 00 год 58 хв, слідчим слідчого відділу ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 04.04.2025 за адресою: Одеська область, Одеський район, місто Одеса, Київське шосе,4, здійснено обшук транспортного засобу марки «Volkswagen CC» з д.н.з. НОМЕР_2 , яким у своїй повсякденній діяльності користується та володіє ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ймовірно причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

За результатом проведення обшуку, ТЗ марки «Volkswagen CC» з д.н.з. НОМЕР_2 та ключі до нього, вилучено та транспортовано до спеціальний майданчик для зберігання вилучених т.з. № 6 ГУНП в Одеській області.

Поставною слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 09.04.2025 вилучений транспортний засіб та ключі до нього визнано речовими доказами у кримінальному провадженні відомості про яке 19.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси виніс ухвалу від 21.04.2025 року про повернення клопотання прокурору. Встановлено строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді. Вказана Ухвала надійшла до канцелярії Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону 02.05.2025 та зареєстрована у журналі вхідної кореспонденції за № 6095-25.

Процесуальний керівник повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, оскільки вилучений транспортний засіб марки «Volkswagen CC» з д.н.з. НОМЕР_2 , фактично перебував у розпорядженні та користуванні особи, що можливо причетна до скоєння злочину - ОСОБА_9 . Відповідний факт підтверджується протоколом огляду предмета від 09.04.2025 року, копія якого додається.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити посилаючись на доводи викладені письмово, у зв`язку із зайнятістю розглянути клопотання у його відсутності.

Представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 надала письмові заперечення на клопотання в яких зазначила, що вилучений автомобіль не відповідає критеріям визначеним ст.98 КПК України. Зауважила, що ОСОБА_9 є добросовісним набувачем вилученого майна, згідно договору купівлі-продажу від 12.06.2024 року, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна суттєво порушить права власника, який не має жодного відношення до кримінального правопорушення, підозра останньому не пред`являлася. Просила у задоволенні клопотання відмовити та розглянути у її відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення адвоката ОСОБА_10 , слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку, майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є підстави вважати, що воно було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Так, на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль марки «Volkswagen CC» з д.н.з. НОМЕР_2 , міг використовуватися у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, за версією органу досудового розслідування власник транспортного засобу ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення, зазначена інформація підтверджується з пояснень самого ОСОБА_9 від 09.04.2025 року, відповідно до яких останній з підозрюваним ОСОБА_11 перевозив осіб, які виявили бажання на перетин кордону до прикордонних смуг за що отримували грошову винагороду. Наразі вищезазначені факти потребують докладної перевірки з боку сторони обвинувачення.

Зв`язок вилученого майна із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 09.04.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту на вилучений транспортний засіб в частині заборони користування обумовлена певним ризиком його сховання або розукомплектування, що може призвести до його втрати в якості речового доказу.

З приводу посилання представника ОСОБА_10 на те, що відсутні підстави для накладення арешту на майно третьої особи, слідчий суддя звертає увагу представника, що арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відтак, з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, за фактом імовірного вчинення якого проводиться досудове розслідування, на даній стадії досудового розслідування застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, є обґрунтованим.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер, тому відповідні обмеження є розумними і спів мірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Доводи представника власника майна відносно того, що вилучений автомобіль жодним чином не відноситься до предмету досудового розслідування кримінального провадження, потребують докладної перевірки з боку сторони обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження, а обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Так, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що недоліки зазначені в ухвалі слідчого судді про повернення клопотання прокурору усунуті та останнє підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000358 відомості про яке 19.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen CC» з д.н.з. НОМЕР_2 та ключі до нього

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 .

Згідно зі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1