ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2075/25 Справа № 175/8465/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000530 від 12 серпня 2023 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, офіційне не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 липня 2025 року, включно.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину, міцних соціальних зв`язків не має, не працює, офіційне джерело його доходів невідоме, обвинуваченому відомі адреси проживання свідків в цьому кримінальному провадженні, а тому продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні. Судом також встановлено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із утриманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду змінити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування, посилаючись на фактичні обставини справи вказує, що будь-які істотні докази причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів, відсутні.

Також вказує, що з моменту вчинення злочину та до моменту взяття ОСОБА_5 під варту, останній не переховувався від слідства, не впливав на свідків, не знищував і не переховував докази, що свідчить про відсутність даних ризиків.

Крім того, ОСОБА_5 має дитину 2015 року народження, що свідчить про існування міцних соціальних зв`язків.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 були належним чином враховані обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та зроблений обґрунтований висновок про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Врахована наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, а також існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, інші обставини у їх сукупності, існують підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у в тому числі у вчиненні скоєнні особливо тяжкого злочину, що посягає на найвищу соціальну цінність життя та здоров`я особи, та особливо тяжкого корисливого злочину, за які передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, судовий розгляд кримінального провадження триває, свідки не допитані, що може спонукати обвинуваченого до спроби уникнути покарання шляхом переховування від суду або незаконно впливати на свідків.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, продовження існування зазначених вище ризиків у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, зокрема, у вигляді домашнього арешту, як на це вказує захисника, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі кримінального провадження зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Що стосується посилання захисника на те, що оскаржувана ухвала постановлена без об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, то вони фактично зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини ОСОБА_5 в інкримінованих злочинах, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.

З огляду на наведені вище обставини, не приймаються до уваги посилання захисника на те, що з моменту вчинення злочину та до моменту взяття ОСОБА_5 під варту, останній не переховувався від слідства, не впливав на свідків, що свідчить про відсутність заявлених прокурором ризиків.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000530 від 12 серпня 2023 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4