Справа № 309/3388/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/500/24 за апеляційними скаргами першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 тазахисника обвинуваченогоОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 рокущодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нанково Хустського району, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 16 серпня 2021 року, близько 11:00 години, перебуваючи в м. Хуст, по вулиці Майдан Незалежності біля магазину «WATSОN» де у нього на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник конфлікт із його рідною сестрою ОСОБА_9 , в ході якого у ОСОБА_7 , виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . В подальшому реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки, та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , руками схопив ОСОБА_9 за праву руку, викрутив її та потягнув. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: синці в ділянках: тилу правої кисті, зовнішньої поверхні правого променево-запясного суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 112/Х від 17 серпня 2021 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Тілесні ушкодження у вигляді синців виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки сторонньої особи, що діяли по механізму тиснення. Тілесні ушкодження у вигляді забою правого плечового суглобу виникли в наслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки сторонньої особи, що діяли по механізму кручення.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України не оспорюються. Вважає, що оскаржуваний вирок підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить суд, оскаржуваний вирок суду змінити, на підставі ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, ОСОБА_7 звільнити від покарання у зв`язку із спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. В решті вироку суду залишити без змін.

Захисник обвинуваченогоОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій вважає вирок суду незаконним, прийнятим із порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.Зазначає, що ОСОБА_7 без належних доказів та ґрунтуючись на неправдивих показах свідків та потерпілої визнано винним, хоча складу злочину судом не встановлено. Також зазначає, що суд першої інстанції, порушуючи вимоги ст.49 КК України, не звільнив його від кримінальної відповідальності. Просить суд оскаржуваний вирок суду скасувати, закрити провадження у пред`явленому ОСОБА_7 обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

До початку апеляційного перегляду ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Просив справу розглядати у його відсутності.

Від представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - з часу вчинення ОСОБА_7 вищевказаного діяння минуло більше двох років і в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 перебував у розшуку, або строки давності переривалися чи зупинялися.

Враховуючи дані обставини, апеляційний суд визнає про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.

Крім того, у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_9 був поданий цивільний позов про відшкодування завданої шкоди внаслідок дій обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановления ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тому у разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 тазахисника обвинуваченогоОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 рокущодо обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - скасувати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді