Справа № 347/589/25
Провадження № 1-кп/347/237/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про скасування арешту майна частково)

21 травня 2025 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000038 від 26.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.287 КК України

в с т а н о в и в :

В провадження Косівського районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.287 КК України.

В підготовчому судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 заявила клопотання про скасування арешту майна на автомобіль Renault моделі Kаngoo, білого кольору, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 28.01.2025 року.

ОСОБА_6 ствердила, що вона є законним користувачем вказаного автомобіля на підставі нотаріально посвідченої довіреності. На даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні завершено, матеріали обвинувального акту передані до суду для розгляду. В кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії, в тому числі автотехнічні експертизи. Накладення арешту на вказаний транспортний засіб, та зберігання його на відкритому майданчику, призводить до пошкодження та знищення транспортного засобу, а також до порушення прав законного власника щодо користування своїм майном.

У зв`язку з цим, ОСОБА_6 просила скасувати арешт накладений на транспортний засіб Renault моделі Kаngoo, білого кольору, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, та просила клопотання задовольнити.

Обвинувачений не заперечив щодо задоволення клопотання.

Прокурор у вирішення клопотання покладався на розсуд суду.

Суд, перевіривши доводи клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2025 року накладено арешт на транспортний засіб, а саме автомобіль Renault моделі Kаngoo, білого кольору, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 являється ОСОБА_7 .

Метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб є збереження речового доказу та проведення судових експертиз.

Відповідно до приписів ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, обов`язок довести обґрунтованість заяви про скасування арешту майна та відсутність підстав для його збереження лежить на особі, яка її подає.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Беручи до уваги викладене, оцінюючи наявні матеріали клопотання та кримінального провадження з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, суд звертає увагу, що арешт на транспортний засіб був накладений з метою збереження речового доказу, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, справа передана до суду, та призначена до розгляду по суті, а тому приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд вважає можливим скасувати арешт автомобіля в частині заборони щодо користування ним, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

В частині скасування арешту щодо заборони відчуження та розпорядження цим майном, то суд вважає такі дії передчасними, в зв`язку з не закінченням судового розгляду, під час якого може виникнути необхідність у додатковому з`ясуванні обставин в частині вирішення питання речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись статтями 170-174, 314, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання законного представник ОСОБА_6 задовольнити частково.

Скасувати частково арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2025 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 287 КК України на транспортний засіб Renault моделі Kаngoo, білого кольору, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 являється ОСОБА_7 , жителька АДРЕСА_1 в частині користування вказаним автомобілем.

В решті накладений арешт на майно, а саме автомобіль марки Renault моделі Kаngoo, білого кольору, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 являється ОСОБА_7 , в частині заборони розпорядження та відчуження залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1