28.05.2025 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3328/25
Провадження № 1-кп/644/609/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003769 від 25 лютого 2024 року, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Старокостянтинів, Хмельницької області, громадянина України, водія радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним клопотанням, в якому просить звільнити від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003769 від 25 лютого 2024 року, у зв`язку із продовженням проходження військової служби.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Наказом командира В/Ч НОМЕР_1 № 89 від 27 лютого 2023 року, ОСОБА_4 призначено на посаду водія радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Вимоги ст.ст. 17,65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст.9,11,12,14,16,49 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (зі змінами), стс.ст.1,4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551- ХІV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законом України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст.12,14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129,130,199,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, який діє і на теперішній час.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів 19.09.2023 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану без дозволу командування та поважних причин тимчасово, вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин 19.09.2023 самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу (місця розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 ).

Доводячи свій злочинний умисел до кінця. ОСОБА_4 в період з 19.09.2023 до 11.11.2024, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення служби, а саме місця розташування військової частини НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 11.11.2024 до моменту його прибуття до органу досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просив закрити кримінальне провадження № 0003769 від 25 лютого 2024 року та звільнити від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у зв`язку із продовженням проходження військової служби.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні в повному обсязі.

ОСОБА_4 , приймаючий участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності, зазначив про проходження служби з 08.12.2024 року у військовій частині НОМЕР_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст.401 КК України.

Статтею 288 КПК України визначено що, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Суд зазначає, що 24 лютого2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У ч. 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наказом командира В/Ч НОМЕР_1 № 89 від 27 лютого 2023 року, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу НОМЕР_3 окремого стрілецького батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на всі види забезпечення, призначено на посаду водія радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_3 окремого стрілецького батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до письмової згоди командира В/Ч НОМЕР_4 № 4514 від 07.12.2024, командування військової частини НОМЕР_4 надало згоду на продовження військової служби солдату ОСОБА_4 з наступним призначенням на вакантну посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні добровільність згоди на продовження військової служби, необхідність виконання ним свого обов`язку щодо захисту Батьківщини.

Крім того, 06.05.2025 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_4 , в якій останній просив задовольнити подане прокурором клопотання з урахуванням того, що він вже поновлений на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 х 11.11.2024 року, де проходив службу до 07.12.2024 року, а з 08.12.2024 року перебуває на службі у НОМЕР_5 танковій бригаді військової частин6и НОМЕР_2 , де на сьогоднішній день продовжує проходити службу.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, виявив бажання повернутися на військову службу, наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_4 на проходження ОСОБА_4 військової служби, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, речові докази, арешт майна відсутні.

Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 401, 407 КК України, ст.ст.284-286,288 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003769 від 25 лютого 2024 року, - задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003769 від 25 лютого 2024 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до В/Ч НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира В/Ч НОМЕР_2 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 ..

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвалу складено та надруковано в нарадчій кімнаті 28 травня 2025 року в одному примірнику.

Головуючий