Справа № 569/5903/25
УХВАЛА

27 березня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000744 від 21.03.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СВ Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 від 21.03.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування, було встановлено, що до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 20.03.2025, близько 23 год., невідома особа, діючи в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 5000 грн., з гаманця, який знаходився в сумці, яка перебувала в квартирі АДРЕСА_1 , чим спричинила майнової шкоди у вказаному розмірі.

21.03.2025 в ході огляду місця події, в кімнаті для проведення слідчих дій, яка знаходиться в Рівненському РУП, що за адресою м. Рівне, вул. Героїв поліції, 4, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції: грошові кошти в сумі 1900 гривень, які упаковано до спец. пакету НПУ №KIV4111352; безтютюнові нікотиновмісні подушечки, марки «Velo» в кількості 1 упаковка та квиток на потяг НОМЕР_1 з полученням «Рівне-Київ» на ім`я ОСОБА_6 , які упаковано до спец. пакету НПУ №CRI1226948.

Постановою слідчого від 21.03.2025 вказані речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000744.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Постановою слідчого від 21.03.2025 вказані речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000744.

Досудовим слідством встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям, викладеним ст.98 КПК України, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, не накладення арешту на вказане майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 1900 гривень, які упаковано до спец. пакету НПУ №KIV4111352; безтютюнові нікотиновмісні подушечки, марки «Velo» в кількості 1 упаковка та квиток на потяг АЛ № НОМЕР_2 з полученням «Рівне-Київ» на ім`я ОСОБА_6 , які упаковано до спец. пакету НПУ №CRI1226948, та які вилучені 21.03.2025 в ході огляду місця події, в кімнаті для проведення слідчих дій, яка знаходиться в Рівненському РУП, що за адресою м. Рівне, вул. Героїв поліції, 4, в громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити заборону власнику, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися вказаним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7