Житомирський апеляційний суд
Справа №293/2544/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/212/25
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001633 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 26 березня 2024 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка, Черняхівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, працюючого у ФОП " ОСОБА_11 " на посаді тракториста,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить провести часткове судове слідство, вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України. Вважає, вирок незаконним та необгрунтованим, таким що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції належним чином не проаналізував всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, надав невірну оцінки поясненням обвинуваченого, показам потерпілої ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також письмовим доказам по справі, зокрема: висновкам експерта №907 та №1542, висновку судово-медичної експертизи №275 та карткам виїзду бригади екстреної медичної допомоги. Надає свою оцінку вказаним доказам та вважає, що вони у своїй сукупності не доводять вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що саме потерпілий ОСОБА_21 розпочав одностороннє побиття ОСОБА_9 , та не припиняв протиправну поведінку попри прохання матері обвинуваченого та його неповнолітніх сестер, а тому ОСОБА_9 наносячи удари у відповідь діяв в межах необхідної оборони. Вважає, що судом не встановлено причинний зв`язок між ударом нанесеним ОСОБА_9 та смертю ОСОБА_21 ..

В заперечення на апеляційну скаргу захисника, яке надійшло від прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_22 , йдеться безпідставність доводів апеляційної скарги та залишення вироку суду без зміни.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 26 березня 2024 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу не обирався.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 встановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано ОСОБА_9 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 13.09.2021 по 15.09.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 4867,87 грн за проведення судових експертиз.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 12.09.2021 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_21 разом з ОСОБА_13 , прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_23 почав кричати, щоб ОСОБА_9 вийшов на вулицю.

В подальшому, ОСОБА_9 вийшов з будинку на вулицю та підійшов до ОСОБА_21 , де між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку.

В цей же день, час та місці, за вказаних обставин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та словесного конфлікту у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_24 |

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 взявши до рук дерев`яний держак від лопати, тримаючи його руками, спереду підійшов до ОСОБА_25 та наніс один удар дерев`яним держаком, у життєво-важливий орган останнього, а саме по голові ОСОБА_25 , від якого останній втратив рівновагу. Даним ударом ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_24 тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під та над оболонки, речовині головного мозку, пошкодженням мозкової тканини в правій лобній ділянці, крововиливами під м`які покрови голови, синцями та саднами голови та ускладнилась розвитком набряку головного мозку, що спричинило смерть ОСОБА_26 .

Таким чином, ОСОБА_9 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_24 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Потерпіла ОСОБА_27 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явилась. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявляла.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_10 заявив клопотання про повторне дослідження доказів, а саме : висновку комісійної судово-медичної експертизи №275 від 22.12.2023 року (т.3 а.п.155-162), висновку експерта №1542 від 21.10.2021 року (т.2 а.п.87), картки виїзду швидкої медичної допомоги від 13.09.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.п.79-80).

Клопотання обгрунтовано тим, що суд дослідивши вказані докази, надав їм неправильну оцінку, що вплинуло на прийняте рішення.

З`ясувавши думку прокурора в заперечення повторного дослідження доказів, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення зазначеного клопотання, оскільки апеляційний суд фактично виступає останньою інстанцією у реалізації права на справедливий судовий розгляд, а відповідно до позиції Верховного суду, якщо в апеляційній скарзі ставиться питання про ухвалення протилежного рішення, суд апеляційної інстанції повинен дослідити докази, на які посилається сторона.

Зазначене також не суперечить вимогам ч.3 ст.404 КПК України, за умови обгрунтованості такого клопотання.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає можливим повторно дослідити вказані письмові докази.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_21 .. Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.121 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав частково, а саме : визнав, що він наніс потерпілому ОСОБА_21 один удар держаком від лопати, захищаючись від його нападу, але у нього не було умислу на спричинення ОСОБА_21 тяжких тілесних ушкоджень. Пояснив, що 12 вересня 2021 року до нього зателефонував ОСОБА_21 близько 18:30-19:00 год та попросив забрати його з с.Михайлівка. Після того, як він забрав ОСОБА_21 , вони приїхали в село Новосілки. У подальшому вживали спритні напої разом біля магазину після чого продовжили вживати спиртні напої дома у ОСОБА_28 . Через деякий час ОСОБА_29 з ОСОБА_30 стали "боротися на руках", а він вийшов на вулицю перекурити і побачив, що ОСОБА_21 наносить удари ОСОБА_14 , тому він запитав у ОСОБА_31 за що він його б`є, на що останній почав бити його. Згодом він разом з ОСОБА_32 пішли до нього додому відпочивати, але перед тим як лягати спати він зателефонував ОСОБА_21 .. Слухавку підняв ОСОБА_13 та сказав фразу "ти мені більше не кум", а ОСОБА_21 ці його слова чув. Через деякий час ОСОБА_21 прийшов до його будинку і почав кричати, щоб він виходив з будинку, що він і зробив. Як тільки він вийшов з будинку, ОСОБА_21 почав наносити йому удари. В якийсь момент йому вдалось ухилитись від ударів ОСОБА_21 та втекти у своє подвір`я, однак біля криниці ОСОБА_21 його наздогнав та продовжив наносити удари. Біля криниці стояла дерев`яна палиця і він, обороняючись від ударів ОСОБА_21 , маючи бажання налякати останнього, замахнувся цією палицею і наніс один удар ОСОБА_21 у лоб. Куди наносив удар він не бачив, оскільки перебував у положенні сидячи та з нагнутою головою донизу. Після удару ОСОБА_21 впав, а потім підвівся і пішов. Після нанесеного удару ОСОБА_21 він (обвинувачений) своєю рукою розбив шибку, внаслідок чого поранив собі руку. Через сильну кровотечу, внаслідок отриманих ушкоджень, він був госпіталізований до медичного закладу. Під час конфлікту між ним та потерпілим були присутні його мати та сестри, а також ОСОБА_33 , який тієї ночі ночував у нього та ОСОБА_34 , який прийшов разом з ОСОБА_21 .. Ніхто з присутніх не намагався припинити бійку.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 свою вину також визнав частково, надав аналогічні пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги свого захисника.

Проте, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах потерпілої ОСОБА_27 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції показала, що її син ОСОБА_35 о 00:10 зателефонував їй та повідомив, що побився з ОСОБА_9 і, що той наніс йому удар держаком від заступа по голові. О сьомій годині ранку наступного дня вона зателефонувала своєму сину, але він не підняв слухавку. Через деякий час до неї зателефонував ОСОБА_34 та повідомив, що її сина ОСОБА_21 знайдено мертвим під забором будинку, де вони раніше жили. Також ОСОБА_34 повідомив їй, що напередодні після конфлікту з ОСОБА_9 , їх карета швидкої допомоги доставила до будинку де проживав ОСОБА_21 , де вони разом сиділи до опів на другу ночі під забором, а потім він його залишив і пішов додому, а опів на п`яту ранку ОСОБА_21 знайшла сусідка мертвим під забором. Також вказала, що їй відомо про те, що її син ОСОБА_21 відмовився від госпіталізації того дня;

- показах свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_36 . В той вечір, коли відбулась бійка між ОСОБА_37 та її сином ОСОБА_38 , вона, її син та доньки ОСОБА_39 та ОСОБА_40 були дома. ЇЇ син ОСОБА_41 прийшов додому разом із ОСОБА_42 , а десь через тридцять хвилин прийшов ОСОБА_29 , який почав кричати, щоб її син виходив до нього на розбірки. Коли син вийшов між ним та ОСОБА_21 зав`язалась бійка. Вона разом з доньками розборонила хлопців і відправила сина до хати, але ОСОБА_29 не заспокоївся і наздогнав її сина біля криниці і знову між ними зав`язалась бійка. У якийсь момент її син ОСОБА_41 присів біля криниці, щось взяв в руку, що саме вона не бачила, і вдарив ОСОБА_43 , від отриманого удару той впав, тоді її син ОСОБА_44 побив скло в шибці і порізав руку, а тому вона викликала швидку, яка забрала її сина до лікарні. ОСОБА_45 в цей час продовжував щось кричати, додому не йшов. Вона не бачила коли приїхала друга карета швидкої допомоги до ОСОБА_31 , оскільки була в будинку, але вона виходила до лікарів швидкої і лікар їй повідомив, що з ОСОБА_46 нічого серйозного не має. В подальшому ОСОБА_47 карета Швидкої завезла додому, тому що він від госпіталізації відмовився. Причину виникнення конфлікту між її сином та ОСОБА_37 пояснити не може. Її дочка викликала поліцію і при приїзді працівників поліції ОСОБА_29 продовжував конфлікт та не скаржився, що йому щось болить;

- показах свідка ОСОБА_48 , який у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що до нього додому того дня близько 22-ї години прийшов ОСОБА_21 . Через хвилин 20-30 прийшли ОСОБА_44 , ОСОБА_34 та ОСОБА_49 . ОСОБА_34 приніс спиртні напої, які вони усі разом вживали. В якийсь момент ОСОБА_29 почав сваритись з ОСОБА_50 і вони вийшли до іншої кімнати, звідки він чув голосну розмову, а коли зайшов до кімнати, то побачив, як ОСОБА_29 наніс удар в обличчя ОСОБА_51 . Він забрав ОСОБА_21 до іншої кімнати, а ОСОБА_52 разом із ОСОБА_32 вийшли із будинку і пішли у невідомому йому напрямку. ОСОБА_29 і ОСОБА_34 ще побули хвилин 20-30 і залишили його будинок, більше він їх не бачив. Початок конфлікту, який мав місце у його будинку між обвинуваченим і потерпілим, він не бачив. Після того як ОСОБА_44 та ОСОБА_33 пішли з його будинку, до ОСОБА_53 хтось зателефонував, але хто дзвонив і зміст розмови йому невідомі. Після телефонного дзвінка ОСОБА_29 та ОСОБА_34 разом покинули його дім;

- показах свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що події, пов`язані з ОСОБА_50 та ОСОБА_37 відбувалися у вересні 2021. Того дня він приїхав з роботи і пішов до магазину, де зустрів ОСОБА_54 , ОСОБА_55 та інших. Вони всі разом пішли до хати ОСОБА_56 , де розпивали спиртні напої, ОСОБА_44 не вживав спиртні напої. Між ОСОБА_57 і ОСОБА_58 виник конфлікт і вони почали битись, причина конфлікту йому не відома, розбороняв їх ОСОБА_59 , а сам конфлікт тривав хвилин п`ять. Після цього ОСОБА_9 пішов додому, а через двадцять хвилин зателефонував йому та попросив передати слухавку ОСОБА_60 . Під час телефонної розмови ОСОБА_9 з`ясовував навіщо ОСОБА_29 побив його. Після цього, вони залишили будинок ОСОБА_56 і пішли до будинку ОСОБА_9 . Біля будинку ОСОБА_9 . ОСОБА_21 кричав, щоб той виходив. Коли ОСОБА_9 вийшов на двір між ним та ОСОБА_21 зав`язалась бійка. Билися вони на дорозі біля будинку ОСОБА_9 . Присутні особи їх розборонили і ОСОБА_9 пішов у двір, взяв лопату, почав нею розмахувати перед ОСОБА_37 , а потім відбив металеве лезо від лопати і держаком, тримаючи його двома руками, наніс удар ОСОБА_60 по голові від чого той впав. Він після нанесеного удару ОСОБА_60 привів його до тями, той сів та тримався за голову, жалівся на біль в голові. Явних тілесних ушкоджень на ОСОБА_21 не було, тільки подряпина на лобі. Після того як ОСОБА_52 наніс удар ОСОБА_21 , він розбив шибку і склом поранив руку, внаслідок чого йому викликали швидку допомогу. Коли швидка приїхала на виклик до ОСОБА_9 , він попросив оглянути ОСОБА_47 , однак працівники швидкої за браком у них часу, сказали викликати іншу швидку для огляду ОСОБА_61 .. Після приїзду швидкої, яку викликали для ОСОБА_21 , лікарі його оглянули і пропонували госпіталізацію, однак він відмовився і попросив відвезти його додому. Після того як ОСОБА_47 доставили на кареті швидкої допомоги додому вони разом сиділи біля дому Букати біля двох годин. Доповнив, що працівники швидкої, коли оглядали ОСОБА_62 , то світили фонариком йому в очі, оглядали голову, а коли їх привезла швидка додому ОСОБА_29 був у бадьорому стані. У подальшому близько третьої години ночі він залишив ОСОБА_47 на вулиці біля калітки і пішов додому. Вранці наступного дня біля 07 години йому зателефонували і повідомили, що ОСОБА_29 лежить біля калітки. Зазначив, що коли прийшов до місця, де він залишив ОСОБА_21 , то побачив, що він лежав біля калітки без футболки, під головою була куртка, а у той момент коли він його вночі залишав він був одягнений і сидів спиною до калітки. Коли побачив ОСОБА_47 вранці, то подумав, що він просто спить, а коли припідняв його, то побачив синє обличчя;

- показах свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він не пам`ятає, коли відбувались події свідком яких він був, не заперечував, що це могло бути 12 вересня 2021 року. Того дня вони усі, а саме: він, ОСОБА_29 , ОСОБА_44 , ОСОБА_63 , прізвище якого не пам`ятає, ОСОБА_34 розпивали спирті напої біля магазину. Потім ОСОБА_29 разом із ОСОБА_64 пішли до нього додому, а вони усі ще лишились біля магазину, а згодом також пішли до ОСОБА_65 . Показав, що під час спільного перебування у будинку ОСОБА_65 , ОСОБА_29 без причини почав його бити, а потім і ОСОБА_36 . Коли закінчився конфлікт між ОСОБА_58 і ОСОБА_57 , вони разом з ОСОБА_57 пішли до нього додому. Коли вони вже були дома у ОСОБА_36 до будинку останнього прийшов ОСОБА_21 і почав кричати щоб ОСОБА_52 до нього вийшов. Після того як ОСОБА_52 вийшов з будинку між ним та ОСОБА_58 зав`язалась бійка, їх розборонили сестри ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_44 пішов та взяв у подвір`ї дерев`яний держак і вдарив нею ОСОБА_21 в лоб. Від удару ОСОБА_29 впав, усі до нього підійшли і почали піднімати, а ОСОБА_9 у цей час розбив вікно і поранив собі руки. ОСОБА_9 викликали швидку допомогу, а також інша карета швидкої допомоги приїхала до ОСОБА_21 . Про смерть ОСОБА_21 він дізнався вранці. Зазначив, що він не бачив хто під час бійки між ОСОБА_58 і ОСОБА_57 почав наносити удари першим;

- показах свідка ОСОБА_20 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що є рідною тіткою померлого ОСОБА_31 . 12.09.2021 року ОСОБА_29 допомагав їй вибирати картоплю. На вечір о 19 год. приїхав ОСОБА_44 і забрав ОСОБА_21 13.09.2021 року їй стало відомо про смерть ОСОБА_31 . Про конфлікт ОСОБА_55 і ОСОБА_66 їй нічого не відомо, вони між собою були кумами, дружили;

- показах свідка ОСОБА_67 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 12.09.2021 року ОСОБА_9 допомагав їй по господарству, надвечір поїхав забирати ОСОБА_47 . Потерпілого ОСОБА_21 того дня вона не бачила. Проживає вона в АДРЕСА_2 і того дня чула крики ОСОБА_56 , ОСОБА_66 , ОСОБА_55 по сусідству. Через хвилин 15-20 після почутих криків до неї прийшов ОСОБА_9 та розповів про виниклий конфлікт з кумом - ОСОБА_21 через сестру. Пояснила, що ОСОБА_9 хотів повернутися до будинку ОСОБА_56 , однак вона його вмовила йти додому. Наступного дня вона дізналась про смерть ОСОБА_21 ;

- показах свідка ОСОБА_18 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що до швидкої допомоги надійшов виклик. Приїхавши на виклик, вона побачила обвинуваченого, у якого на руці були глибокі колото різані рани, його тиск при вимірюванні показав 80/40, була сильна кровотеча. Йому було надано допомогу та накладено джгут, було прийнято рішення госпіталізувати обвинуваченого. Потім їй працівник поліції повідомив про ще одного потерпілого, однак вона пояснила, що її виклик здійснено саме до ОСОБА_9 , а тому відносно огляду іншого потерпілого потрібно викликати іншу швидку допомогу. В світлі фар їй було видно, що на відстані 10-15 метрів сидить хлопець повернутий спиною, а біля нього стоїть працівник поліції та ніби вони говорили. Працівники поліції викликали ще одну карету швидкої допомоги. До іншого потерпілого вона не підходила, тому що їй ніхто не повідомляв, що він у критичному стані. Уточнила, що зовнішніми ознаками черепно-мозкової травми є кров носом або вухом, низький тиск, сповільнене мовлення, втрата свідомості, різні зіниці і така травма потребує негайного лікування;

- показах свідка ОСОБА_68 , який у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що є працівником поліції. Події відбувались в 2021 році, під час добового чергування надійшло повідомлення про бійку і вони разом з його колегою ОСОБА_69 відразу прибули за адресою АДРЕСА_1 . Коли прибули на місце, зайшли до подвір`я ОСОБА_9 та побачили, що на порозі сидів ОСОБА_9 , у якого з руки йшла кров, біля нього перебувала якась жінка, яка сказала, що швидку вона вже викликала. Коли вийшли на вулицю з подвір`я, то побачили ОСОБА_21 , який поводив себе не зрозуміло: то сидів, то стояв, то втрачав свідомість (на протязі малого проміжку часу), скаржився на головний біль і тримався за голову руками. Він викликав для ОСОБА_21 швидку допомогу. По прибуттю карети швидкої допомоги ОСОБА_21 не давав себе нормально оглянути, поводив себе агресивно, лікарі швидкої хотіли його госпіталізувати, однак останній відмовився, лише погодився щоб його завезли додому. Разом з ОСОБА_21 у швидку сів ОСОБА_34 . Уточнив, що на тілі ОСОБА_21 ні крові, ні видимих тілесних ушкоджень він не бачив. Про бійку між ОСОБА_9 і ОСОБА_21 та про те, що ОСОБА_9 держаком від лопати вдарив ОСОБА_21 в лоб, йому повідомили мешканці села. Коли вони приїхали на виклик, швидкої на місці не було, швидку допомогу для ОСОБА_21 викликав він, оскільки ОСОБА_29 себе погано почував, була порушена координація, брався руками за голову, то стояв, то сідав, втрачав свідомість. Наступного дня, коли він ще знаходився на чергуванні, зателефонував на лінію 102 ОСОБА_34 і повідомив про смерть ОСОБА_21 . Прибувши за викликом на місце події, він побачив ОСОБА_53 , який був стурбований та плакав, а за межами подвір`я, лицем в землю лежав ОСОБА_21 . ОСОБА_34 пояснював, що люди вранці вигоняли худобу і побачили лежачого ОСОБА_21 . Положення трупу ОСОБА_21 було головою до фіртки, лицем в землю. Сліди конфлікту були відсутні, тіло ОСОБА_21 перебувало в характерному під час смерті положенні. Після огляду місця події вони викликали оперативну групу. До приїзду оперативної групи на місце події приїхали рідні ОСОБА_21 - брат і мати. Родичі підходили до трупа, вони його розвернули на бік подивились на обличчя і повернули його в те саме положення;

-показах свідка ОСОБА_19 , який у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що ні дати ні року подій він не пам`ятає. Будучи фельдшером швидкої медичної допомоги та перебуваючи на робочому місці, поступив виклик із с.Новосілки. Приїхавши на виклик, він побачив мешканців свого села, які вказали, що під парканом лежить хлопчина. Цим хлопчиною був ОСОБА_21 , який лежав без свідомості. За допомогою нашатирю він привів його до тями. Коли ОСОБА_21 прийшов до свідомості він його впізнав, так як вони з одного села і знали один одного. При огляді ОСОБА_21 у нього ні на обличчі ні на голові синців та саден не було, ребра були цілі, зіниці очей були розширені, але однакові, з ротової порожнини був різкий запах алкоголю. Від госпіталізації ОСОБА_21 відмовився, тому вони ОСОБА_21 разом з іншим хлопцем підвезли до будинку, де проживав ОСОБА_21 .. Огляд ОСОБА_21 він проводив візуально, тиск не міряв, а він сам не повідомляв, які удари були йому нанесені. Кровотечі ні з носа, ні з вуха не було, гематом в області лоба також не було. Сказати чи був у ОСОБА_21 струс головного мозку він не може як і виключити того, що у нього не було струсу головного мозку;

- показах свідка ОСОБА_70 , який у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що є працівником поліції. Події відбувались в 2021 році, восени. Під час добового чергування надійшло повідомлення про бійку, тілесні ушкодження і вони разом з його колегою ОСОБА_71 прибули за адресою АДРЕСА_1 . Прибувши на місце виявили, що у ОСОБА_9 була пошкоджена рука, він наклав йому джгут, викликали швидку допомогу, яка по приїзді госпіталізувала ОСОБА_9 . Потім присутні повідомили про ще одного потерпілого. Коли вони до нього підійшли той нічого не міг пояснити, піднімався і падав, був агресивний, скаржився на головний біль, тому і для нього викликали швидку. Під час огляду фельдшером швидкої допомоги ОСОБА_45 поводив себе агресивно, не давав себе оглянути, виривався, штовхався, виражався нецензурною лайкою, їхати до лікарні не хотів. Фельдшер швидкої допомоги повідомив, що його знає і відвезе додому. Про те з ким поїхав ОСОБА_21 у швидкій не пам`ятає. Згодом о 06:00 годині ранку наступного дня поступив виклик про те, що знайдено труп. При приїзді на місце події встановили, що це труп ОСОБА_21 . На місці події слідів боротьби не було, у померлого ОСОБА_21 було природне положення, характерне під час смерті. Труп ОСОБА_21 лежав біля фіртки, обличчям в землю. Після огляду місця події викликали слідчо-оперативну групу, так як їх зміна закінчилась. До приїзду оперативної групи на місце приїхали рідні ОСОБА_21 - брат і мати, які підходили до трупа та розвернули його на бік, подивились на обличчя, і повернути його в те саме положення;

- показах неповнолітнього свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції, в присутності законного представника та педагога показала, що в той день її брат ОСОБА_41 прийшов додому ввечері. Через хвилин 15-30 прийшов ОСОБА_29 і кликав брата. Коли останній вийшов у двір, то між ним та ОСОБА_72 розпочалася бійка. ОСОБА_73 наносив удари ОСОБА_74 . Потім ОСОБА_75 біля криниці взяв дерев`яний держак та вдарив ОСОБА_76 . ОСОБА_45 перший розпочав бійку. Її брату викликали швидку, оскільки він поранив руку. Під час бійки між її братом та ОСОБА_21 був присутній ОСОБА_34 , який просто стояв та дивився;

- показах неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції, в присутності законного представника та педагога показала, що ОСОБА_52 є її рідним братом, а з ОСОБА_21 у неї не має родинних відносин. Того дня між її братом та ОСОБА_21 відбулась бійка, під час якої її брат ОСОБА_41 взяв дерев`яний держак біля криниці і вдарив ОСОБА_21 в лоб, після чого побив вікно і поранив собі руку, а вона викликала поліцію і швидку. Вказала, що причина бійки між ними їй невідомі;

- показах свідка ОСОБА_77 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції показала, що в той день коли вона зранку вигоняла на випас худобу, то побачила, що біля будинку Островських (наразі будинок Букати) хтось лежить. Вона відвела корів на пасовисько близько 05:45 год та пішла до Протасевичів, бо вони більше спілкувались з родиною ОСОБА_66 і повідомила, що біля фіртки будинку Букати хтось лежить. ОСОБА_34 відразу побіг туди, а потім повідомив, що це ОСОБА_29 і на її питання чи зателефонував він його матері відповів, що так. Працівникам поліції вона повідомила, що бачила, що хтось лежав і все.

Наведені показання потерпілої та свідків суд першої інстанції визнав послідовними, такими, що є належними та допустимими, адже вони прямо і непрямо вказують на існування обставин, які підлягають доказуванню, та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження. Вони отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом та яким у відповідності до вимог ст.94 КПК України була надана оцінка, зокрема:

- рапортом чергового від 13.09.2021, згідно якого надійшло повідомлення від ОСОБА_13 , який виявив труп ОСОБА_25 біля калітки за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.п.47);

- протоколом огляду місця події від 13.09.2021 року, згідно якого проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено біля дерев`яного паркану труп ОСОБА_21 , тіло якого частково оголене. Під час огляду місця події вилучено куртку чорного кольору, мобільний телефон марки "BQ", светер та футболку (т.2 а.п.48-52). Постановою слідчого від 13.09.2021, вилучені куртку чорного кольору, светер блакитного кольору, футболку чорного кольору "ХБ", мобільний телефон марки "BQ" визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні (т.2 а.п.53-54);

- висновком експерта № 907 від 13.09.2021 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_25 виявлені тілесні ушкодження: в лобній ділянці в центральній її частині на 2см від серединної осі тіла в ліву сторону лінійної форми садно в косо-горизонтальному напрямку, вкрите кірочкою темно-червоного кольору, розміщеною нижче рівня оточуючої шкіри, розміром 3x1,7см; на 2см вгору від вищеописаного садно неправильно-чотирикутної форми, в косо-вертикальному напрямку, подібне до вищеописаного, розміром 7x3см; в лівій скроневій ділянці групи лінійних саден в вертикальному напрямку слабо виражені, подібні до вищеописаних, розмірами від 0,3x0,1см до 1,7x0,7см; подібні за характеристиками садна на носі, починаючи від правого крила з переходом до центральної частини та перенісся, на площі розміром 3x1,6см; на вищевказаних саднах нашарування бруду; над правим оком відмічається набряк шкіри який охоплює повіку, ділянку брови з переходом на лобну ділянку до волосистої частини; на тлі вищевказаного набряку відмічається синець фіолетово-синього кольору, зокрема верхньої правої повіки, неправильно-овальної форми, розміром 6x4см; вище правої брови відмічається різко виражений набряк; на внутрішніх м`яких покровах голови в правій лобній ділянці крововилив неправильно-лінійної форми, в вертикальному напрямку, починаючи від проекції правої брови з переходом до волосистої частини, розміром 9x3,2см; під вищевказаним крововиливом відмічається перелом лобної кістки, який бере свій початок від правого надочноямкового отвору, прямуючи вертикально догори паралельно серединній лінії тіла, на протязі 9 см, доходячи до вінцевого шва де міняє своє направлення в лівий бік, прямуючи вздовж вінцевого шва перпендикулярно осі тіла, та в лівій скроневій ділянці заокруглюється, прямуючи по периферії скроневої кістки донизу паралельно осі тіла, переходить на основу черепа де слід губиться; вищевказаний перелом охоплює обидві кісткові пластинки та губчату речовину, має дещо хвилястий характер; з другого боку правого надочноямкового отвору вищевказаний перелом розгалужується по правій очниці де слід його губиться; в проекції вищевказаного перелому та крововиливів під м`які покрови голови справа розташована масивна епідуральна гематома у вигляді рихлого згортку неспаяного з твердою мозковою оболонкою, об`ємом до 250 шт, що покриває більшу половину правої гемісфери головного мозку, верхню частину лівої та вдавлює головний мозок в середину на відносну глибину до 1,7 см; після екстракції гематоми виявлено її ложе на обох лобних ділянках, з правої сторони з переходом на тім`яну, у вигляді втиснення твердої мозкової оболонки та речовини мозку, що відповідає малюнку гематоми; крововиливи в речовину правої лобної долі головного мозку з пошкодженням мозкової тканини; крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку обох лобних ділянок, правої скроневої та правої тім`яної. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності складають закриту черепно-мозкову травму, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, тобто знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, виникли від дії тупого (их) предмета (ів) зі значною силою прикладення (силою необхідною для їх утворення), не залишивши в них яких-небудь специфічних та характерних ознак, дозволяючий в повній мірі ідентифікувати їх контактуючу слідоутворюючу поверхню, в межах до декількох годин до часу настання смерті.

Враховуючи відносно продовгувату та лінійну характеристику тілесних ушкоджень на внутрішніх покровах голови, кістках черепа, а також пошкодження мозкової тканини під ними в правій лобній долі, не виключається можливість їх отримання в результаті контакту з тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею.

За рахунок алкогольної інтоксикації та наявності ознак хронічного алкоголізму реакція організму на зовнішні подразники могла бути сповільнена.

На лівому плечі по зовнішній поверхні у верхній третині подібне за характеристиками садно виповнене лінійними концентричними дрібними саднами розташованими в косо-горизонтальному положенні на площі розміром 11x4,7см; на лівому лікті по зовнішній поверхні подібне до вищеописаного садно розміром 3x2см; садно правого плеча в верхній третині, по передній поверхні в вертикальному напрямку, ярко виражене в центральній частині з послабленням малюнку по периферії, вкрите кірочкою світло-червоного кольору, розташованою нижче рівня оточуючої шкіри, розміром 3x1,2см; на грудях справа, як продовження вищевказаного садна, повздовжній неправильно-овальної форми синець червоно-фіолетового кольору в вертикальному положенні, розміром 11x1,2см; на лівому плечі в центральній частині по передній поверхні в вертикальному напрямку синець синьо-фіолетового кольору, неправильно-овальної форми, розміром 2x0,8см; групи саден лінійної форми по лівій боковій поверхні тулуба в вертикальному напрямку, починаючи від грудей, закінчуючи проекцією лівого крила таза, розмірами від 0,5x0,1см до 10x0,2см; на правому лікті по задній поверхні групи саден подібних до вищеописаних, розмірами від 1x0,5см до 1,5x1,0см. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого(их) твердого(их) предмета(ів) який (і) не залишили в них яких-небудь специфічних та характерних ознак, дозволяючий в повній мірі ідентифікувати їх контактуючу слідоутворюючу поверхню, в межах до декількох годин до часу настання смерті та відносяться до категорії легких і не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю.

Утворення тілесних ушкоджень, які потягнули за собою смерть, малоймовірне в результаті падіння з висоти власного росту без надання тілу прискорення, а також в результаті нанесення їх власноруч.

Будь-яких тілесних ушкоджень які б мали ознаки самооборони та опору, не виявлено.

Смерть ОСОБА_25 настала від закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під та над оболонками, речовині головного мозку, пошкодженням мозкової тканини в правій лобній ділянці, крововиливами під м`які покрови голови, синцями та саднами голови та ускладнилась розвитком набряку головного мозку, що підтверджується даними розтину трупа, а також результатами судово-гістологічної експертизи.

Також під час дослідження були виявлені патоморфологічні зміни з боку внутрішніх органів у вигляді: алкогольної міокардіодистрофії, жирового гепатозу, токсико-гіпоксичної енцефалопатії, що не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю, проте могли сприяти її наступленню.

Враховуючи ступінь розвитку трупних змін на час розтину (трупне заклякання добре виражене, трупні плями при натисканні на них з дозованим навантаженням бліднуть та відновлюють своє забарвлення через 2 хв.), можна вважати, що смерть ОСОБА_25 наступила в межах 16 годин до часу розтину трупа в морзі.

При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі із трупа ОСОБА_25 виявлений етиловий спирт в концентрації: в крові 1,97%, в сечі - 3,92%, що в живих осіб відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню (т.2 а.п.56-61);

- протоколом огляду місця події від 13.09.2021, проведеного за адресою: за адресою по АДРЕСА_1 , під час якого ОСОБА_13 , зокрема, показав на дерев`яну палицю, якою було нанесено тілесне ушкодження ОСОБА_24 , а також виявлені плями бурого кольору на вказаній палиці, камінні та грунті біля будинку та плями бурого кольору на віконній рамі (т.2 а.п.62-67);

- заявою ОСОБА_78 про добровільну видачу дерев`яного руків`я держака, який постановою слідчого від 14.09.2021 визнаний речовим доказом, оскільки на вказаному дерев`яному держаку від лопати містяться сліди бурого кольору (т.2 а.п.68, 69-70);

-протоколом огляду місця події від 13.09.2021 року за адресою: по АДРЕСА_2 , під час якого ОСОБА_79 показав на місце в будинку де відбулася бійка між ОСОБА_21 та ОСОБА_9 (т.2 а.п.72-73);

- протоколом огляду трупа від 13.09.2021 року, згідно якого оглянуто труп ОСОБА_25 (т.2 а.п.76-78);

- картою виїзду швидкої медичної допомоги від 13.09.2021 року за адресою АДРЕСА_1 , згідно якої підставою для виклику стало раптове захворювання ОСОБА_31 , початок захворювання 12.09.2021 о 23 год.50 хв. На момент огляду хворий лежав на обочині. Застосована медична допомога : пари нашатиря. Попередній діагноз : підозра на гостре отруєння алкоголем середнього ступеня. У зв`язку з відмовою від госпіталізації, ОСОБА_21 транспортовано додому та залишено в присутності товариша вдома в АДРЕСА_3 . (т.2 а.п.79);

- картою виїзду швидкої медичної допомоги від 13.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої приводом для виклику зазначено нещасний випадок з ОСОБА_9 . Дата захворювання 12.09.2021 о 23 год. 40 хв. Надана медична допомога : джгут на праве плече внаслідок артеріальної кровотечі. По прибуттю в лікарню встановлено діагноз : різані рани н/з правого передплічча (т.2 а.п.80);

- протоколом затримання ОСОБА_9 від 13.09.2021 року, під час якого у останнього вилучене наступне майно : кофту сірого кольору з капюшоном, футболку синього кольору з написами чорного кольору, штани спортивні чорного кольору, з логотипом «Puma» з червоними вставками по боках, кросівки сіро-помаранчевого кольору з логотипом «Ditof», мобільний телефон марки «BRAVIS» у корпусі сірого кольору з сім картою, яке визнано речовими доказами (т.2 а.п.81-84, 85-86);

- висновком експерта № 1542 від 21.10.2021 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, а також множинних поверхневих різаних ран фаланг 2-5 пальців правій кисті. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого з обмеженою контактуючою поверхнею предмету (кулак, тощо) та гостро-ріжучих предметів (уламки скла, тощо) могли утворитися 12.09.2021 року при обставинах, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (т.2 а.п.87).

- висновком експерта № СЕ-19/106-21/9692-БД, згідно якого на одягу, який виявлено та вилучено в ОСОБА_9 під час затримання, а саме на футболці синього кольору з написами чорного кольору, штанах спортивних чорного кольору з логотипом «ПУМА», кофті сірого кольору з капюшоном виявлено кров. На кросівках крові не виявлено. Виявлена кров на наданих на дослідження одягу ОСОБА_9 може походити від ОСОБА_25 (т.2 а.п.94-106);

- висновком експерта № СЕ-19/106-21/9693-БД, згідно якого на одязі, вилученому під час огляду трупа ОСОБА_25 , а саме : на куртці чорного кольору, светрі сірого кольору виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_25 (т.2 а.п.108-117);

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 19.10.2021 року за участі свідка ОСОБА_12 , в ході якого остання розповіла та показала як розвивались події у ніч з 12.09.2021 року на 13.09.2021 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_21 . Підтвердила, що ОСОБА_9 вийшов з будинку та почав конфлікт з ОСОБА_21 , після чого схопив до рук держак від лопати та вдарив ОСОБА_21 , але куди вона не розгледила, оскільки було темно. Уточнила, що подія відбулася поблизу будинку АДРЕСА_1 , дерев`яний держак від лопати знаходився біля криниці (т.2 а.п.119-122);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2021 року за участі обвинуваченого ОСОБА_9 , з відеозаписом до нього, під час якого ОСОБА_9 в присутності захисника ОСОБА_10 розповів як він в ніч з 12.09. на 13.09.2021 на виклик ОСОБА_21 вийшов з домоволодіння, підійшов до ОСОБА_21 , який наніс йому удари в область голови, після чого він присів та взявши до рук дерев`яний держак, який стояв біля криниці, піднявся та наніс ним один удар в голову ОСОБА_21 . Потім викинув дерев`яний держак, побіг до вікна свого будинку та кулаком руки розбив скло, після чого його забрала Швидка (т.2 а.п.125-131, 132-133);

- висновком експерта №210-МК від 24.11.2021 року, згідно якого не виключається, що тілесні ушкодження у ОСОБА_25 могли утворитися від дії досліджуваної дерев`яної палиці, яка була вилучена під час огляду місця події 13.09.2021 в АДРЕСА_1 (т.2 а.п.134-136);

- протоколом огляду предметів від 25.11.2021 року, згідно якого оглянуто дерев`яний держак від лопати, загальною довжиною 1360 мм., шириною 38 мм. (т.2 а.п.137);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.11.2021 року з відеозаписом за участі ОСОБА_14 , під час якого останній розповів та показав, як виник конфлікт після вживання алкогольних напоїв у будинку ОСОБА_48 , під час якого ОСОБА_21 наніс йому декілька ударів, а потім і ОСОБА_9 . ОСОБА_9 закривався від ударів, потім біля 22 год. 12.09.2021 він з ОСОБА_9 пішли додому. Через деякий час ОСОБА_21 з ОСОБА_13 прийшов до будинку ОСОБА_9 та почав кричати, щоб той виходив на вулицю. ОСОБА_9 разом з ним, мамою та двома сестрами вийшов на вулицю, де ОСОБА_45 почав бити ОСОБА_9 , останній почав втікати, а ОСОБА_21 його наздогоняти. ОСОБА_9 взяв до рук держак від лопати, який стояв поруч з криницею, та наніс ним в голову ОСОБА_21 один удар та кинув його. Від удару ОСОБА_21 присів, потім піднявся, а ОСОБА_52 підбіг до вікна та кулаком руки розбив його, чим поранив руку. Після цього приїхала швидка та забрала ОСОБА_55 до лікарні (т.2 а.п.138-142, 143-144);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.12.2021 року з відеозаписом за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , під час якого остання розповіла про події у ніч з 12.09.2021 року на 13.09.2021 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_21 та показала механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_21 (т.2 а.п.145-149, 150-151);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2021 року з відеозаписом за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_16 , під час якого остання розповіла про події у ніч з 12.09.2021 року на 13.09.2021 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_21 та показала механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_21 (т.2 а.п.162-166, 167-168);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.12.2021 року з відеозаписом за участі свідка ОСОБА_13 , під час якого останній розповів про події у ніч з 12.09.2021 року на 13.09.2021 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_21 та показав механізм спричинення ОСОБА_9 . ОСОБА_21 тілесних ушкоджень, а саме один удар дерев`яним держаком лопати по голові потерпілого, після чого ОСОБА_21 втратив рівновагу та присів, а він почав приводити його до тями (т.2 а.п.169-173, 174-175);

- протоколом огляду предметів від 24.09.2021 року, під час якого оглянуто мобільний телефон, вилучений під час огляду місця події від 13.09.2021 року, що належав ОСОБА_21 (т.2 .а.п.176-194);

- висновком судово-медичної експертизи № 2075/43 від 14.12.2021 року, згідно якого виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_25 , які потягнули за собою смерть, внаслідок падіння з висоти власного росту, малоймовірне.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_25 , могли виникнути за обставин вказаних в протоколах проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_9 , за участю свідка ОСОБА_14 та за участю свідка ОСОБА_13 .

Виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_21 за обставин вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 малоймовірне (т.2 а.п.195-200);

-висновком судово-психіатричної експертизи № 335-2021 від 07.12.2021, згідно якого ОСОБА_9 на даний час та в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, виявляв клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, ускладненого вживанням алкоголю, стан компенсації. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на час вчинення кримінального правопорушення. В тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував. Не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (т.2 а.п.201-202);

- висновком експерта № СЕ-19-21-/35681-БД від 22.12.2021 року, згідно якого генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті з правої і лівої рук ОСОБА_25 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_21 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (т.2 а.п.205-223);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 275 від 22.12.2023 року за результатами якої експерти дійшли таких висновків:

при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_25 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна - одне розташоване в лобній ділянці в 2-х см вліво від серединної лінії тіла, друге в 2-х см вгору від вищеописаного, в лівій скроневій ділянці волосяної частини голови, на обличчі; синець - над правим оком; крововиливи - під м`які покрови голови, над твердою мозковою оболонкою в об`ємі до 250 мл, під м`які мозкові оболонки головного мозку, в речовину головного мозку в проекції правої лобної долі головного мозку з пошкодженням мозкової тканини; переломи - кісток склепіння та основи черепа. Патоморфологічна характеристика вищевказаних ушкоджень: садна вкриті кірочкою темно-червоного кольору розміщеною нижче рівня оточуючої шкіри; синець - фіолетово-синього кольору. Судово-гістологічною експертизою, встановлено: субарахноїдальні крововиливи (крововиливи під м`які мозкові оболонки) з незначною лейкоцитарною інфільтрацією; тверда мозкова оболонка - масивна лейкоцитарна інфільтрація з прошарками фібрину; м`які тканини голови крововиливи з незначною лейкоцитарною інфільтрацією; епідуральна гематома (крововилив над твердою мозковою оболонкою без клітинної - реакції). Патоморфологічна та гістологічна характеристика виявлених тілесних ушкоджень, дозволяє вважати, що вони по терміну свого виникнення виникли одномоментно, в швидкій послідовності одне за одним, судити про послідовність їх спричинення не є можливим;

вищевказані тілесні ушкодження в своїй сукупності складають закриту черепно-мозкову травму, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя є смертельними, тобто знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку, виникли від дії тупого(их) предмету(тів) не залишивши в них яких-небудь специфічних та характерних ознак дозволяючи ідентифікувати їх контактуючу, травмуючу, слідоутворюючу поверхню при нанесені ударів в ділянку голови, кількість яких точно встановити не є можливим (т.3 а.п.155-162).

Проаналізувавши сукупність зібраних та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за обставин встановлених судом, доведена повністю.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність вказаних у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за обставин, встановлених судом.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_9 не мав умислу на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, а лише захищався від дій ОСОБА_21 , тобто діяв в межах необхідної самооборони та не перевищував її, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються зазначеними вище доказами та спрямовані на уникнення ОСОБА_9 кримінальної відповідальності, враховуючи, що доказів саме нападу потерпілого ОСОБА_21 на обвинуваченого та тяжких тілесних ушкоджень в останнього суду надано не було.

При цьому з висновку експертизи № 1542 від 21.10.2021 вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_9 наявні легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, які виникли від дії твердого тупого з обмеженою контактуючою поверхнею предмету (кулак, тощо) та могли утворитися 12.09.2021 за обставин зазначених у постанові слідчого. Інші тілесні ушкодження у виді множинних поверхневих різаних ран фаланг 2-5 пальців правій кисті, як встановлено судом та не оспорюється стороною захисту, обвинувачений ОСОБА_9 спричинив собі сам.

Таким чином, на переконання колегії суддів, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 в момент завдання удару не потерпав від будь-яких дій потерпілого ОСОБА_21 , тому не був в стані необхідної оборони, та він не міг не розуміти, що такий удар завданий із значною силою прикладення, що підтверджується висновком експерта № 907 від 13.09.2021 року, дерев`яним держаком у життєво-важливий орган голову, може призвести до тяжких тілесних ушкоджень, що можуть спричинити смерть людини.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, свідчать про відсутність такого акту суспільно-небезпечного посягання зі сторони потерпілого ОСОБА_21 , який би за своїми об`єктивними ознаками міг створювати реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому, що своєю чергою могло викликати у нього невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому.

Водночас, подальша поведінка обвинуваченого (ненадання допомоги потерпілому, розбиття кулаком руки скла у вікні будинку, невиклик карети швидкої допомоги) підтверджує вчинення обвинуваченим злочину за викладених у вироку обставин, та його умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

Також колегія суддів враховує, що згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 335-2021 від 07.12.2021 обвинувачений ОСОБА_9 виявляв клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, ускладненого вживанням алкоголю, стан компенсації. Проте, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на час вчинення кримінального правопорушення. В тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував. Не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Отже, сутність необхідної оборони полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання.

Отже, для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, необхідно врахувати конкретні обставини кримінального провадження, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Особливістю необхідної оборони є специфіка мотиву діяння, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію діяння, зокрема, щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

Зазначене узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, наведеною у постанові від 01 липня 2021 року (справа № 663/2520/16-к, провадження № 51-1449км21).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розцінив позицію обвинуваченого про перебуванні в стані необхідної оборони, як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. В ході апеляційного розгляду також не знайшли свого підтвердження факти вчинення потерпілим дій, які могли б бути розцінені обвинуваченим як посягання на його охоронювані законом права та інтереси, а також створення реальної загрози заподіяння тяжкої шкоди, які б давали підстави для застосування дерев`яного держака і нанесення ним удару, а тому колегія суддів дійшла висновку, що обставини для виникнення стану необхідної оборони у обвинуваченого були відсутні.

Апеляційний суд вважає, що зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені обвинуваченим дії, які суд першої інстанції правильно кваліфікував за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Зазначене узгоджуюється із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові Касаційного кримінального суду від 07.05.2024 у справі №332/875/23, постанові від 17.12.2019 у справі №707/2859/17 (провадження №51-954км19).

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_21 першим розпочав бійку та наносив ОСОБА_9 удари на території домоволодіння останнього, а тому останній змушений був захищатися, для чого взяв дерев`яну палицю, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки доказів, які свідчили б про намір та можливість потерпілого застосувати до обвинуваченого фізичне насильство з використанням засобу (способу), небезпечного для життя чи здоров`я обвинуваченого, після того як він взяв дерев`яну палицю, матеріали кримінального провадження не містять.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 діяв з метою умисного нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_21 , а тому його дії за ч.2 ст.121 КК України кваліфіковано правильно.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції надав невірну оцінку поясненням обвинуваченого, показам потерпілої ОСОБА_27 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки пояснення обвинуваченого, покази потерпілої та вказаних свідків містяться у вироку суду і їм надано належну оцінку у сукупності з іншими доказами відповідно до ст.94 КПК України.

Крім того, вказані свідки перед допитом були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів. Покази зазначених свідків та потерпілої узгоджуються між собою та з іншими письмовими доказами. Що стосується показів свідка ОСОБА_12 (матері обвинуваченого) щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, колегія суддів зауважує, що виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_21 за обставин вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участі вказаного свідка - ОСОБА_12 малоймовірне. При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_12 є матір`ю обвинуваченого, а тому є зацікавленою у результаті розгляду даного провадження. Більш того, очевидці події та сам обвинувачений не заперечували нанесення останнім удару дерев`яним держаком по голові потерпілого ОСОБА_21 .

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином та не надав належної оцінки протоколам слідчих експериментів, проведених за участі обвинуваченого та свідків, висновкам експерта №907 та №1542, висновку судово-медичної експертизи №275 та карткам виїзду бригади екстреної медичної допомоги, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки вказані докази були досліджені судом першої інстанції та повторно досліджені під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту, суд першої інстанції надав їм належну оцінку у вироку суду.

Так, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 про те, що вищевказані висновки експертиз №907 та №275 містять розбіжності стосовно часу, протягом якого потерпілий ОСОБА_21 міг свідомо здійснювати рухи та пересуватися, а тому вказані висновки є неправдивими, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у вказаних експертизах зазначено лише приблизний час, протягом якого потерпілий ОСОБА_21 міг здійснювати свідомі рухи та пересуватися, а також вказано, що слід також враховувати стан алкогольного сп`яніння у потерпілого, що також впливає на швидкість набрання об`єму гематомою, отриманою ОСОБА_21 від удару дерев`яною палицею, сповільнюючи процес, що підтвердив і експерт ОСОБА_80 , допитаний під час судового розгляду в суді першої інстанції в присутності обвинуваченого та його захисника.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за завідомо неправдиве показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта у ст.384 КК України передбачено кримінальну відповідальність, тому належним засобом доказування існування викладених захисником обставин слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Проте належного підтвердження доводів у частині неправдивості висновку експерта №907 від 13.09.2021 року чи надання експертом ОСОБА_81 неправдивих показань, ні обвинуваченим ОСОБА_9 , ні його захисником суду надано не було. Результатів здійснення кримінальних проваджень за вказаними фактами матеріали справи не містять.

Долученими до матеріалів провадження висновками експертизи №907, комісійної судово-медичної експертизи №275 та показами експерта ОСОБА_82 в судовому засіданні суду першої інстанції підтверджується лише наявність розбіжностей між висновками судово-медичних експертиз в частині часу, протягом якого потерпілий ОСОБА_21 міг свідомо здійснювати рухи та пересуватися, проте не встановлено факту завідомої неправдивості цих доказів, якими обґрунтовується причинний зв`язок між ударом по голові потерпілого ОСОБА_21 та настанням його смерті.

Твердження апелянта про те, що під час огляду ОСОБА_21 фельдшером швидкої допомоги ОСОБА_19 , останній видимих ушкоджень на тілі та на голові не мав, однак під час огляду трупа потерпілого, було виявлено безліч видимих тілесних ушкоджень, що на його думку свідчить, про те, що тілесні ушкодження були отримані останнім після закінчення конфлікту з ОСОБА_9 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема: висновком експерта №907 від 13.09.2021 року, в якому зазначено, що за рахунок алкогольної інтоксикації та наявності ознак хронічного алкоголізму реакція організму на зовнішні подразники могла бути сповільнена, висновком експерта №210МК, згідно якого тілесні ушкодження отримані ОСОБА_21 могли утворитися від дії досліджуваної дерев`яної палиці (держака від лопати), показами експертів ОСОБА_82 та ОСОБА_83 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, які проводили вказані експертизи, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 275 від 22.12.2023 року за результатами якої встановлено, що патоморфологічна та гістологічна характеристика виявлених тілесних ушкоджень, дозволяє вважати, що вони по терміну свого виникнення виникли одномоментно, в швидкій послідовності одне за одним, судити про послідовність їх спричинення не є можливим, та показами свідка ОСОБА_84 фельдшера Швидкої, який підтвердив, що огляд ОСОБА_21 він проводив візуально, тиск не міряв, а сам ОСОБА_21 не повідомляв, які удари були йому нанесені. При цьому свідок надав йому першу медичну допомогу, привів його до тями.

Крім того, жодних клопотань про повторний допит свідків чи експертів від обвинуваченого ОСОБА_9 або його захисника ОСОБА_10 не надходило.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.121 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, його тяжкості, особи обвинуваченого та обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання. Призначене покарання, на думку апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 121 КК України відповідає загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим через суворість, оскільки є необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у даному кримінальному провадження в період з 15.09.2021 року по 07.10.2021 року (включно) було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч.7 ст.72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання вказаний термін перебування його на цілодобовому домашньому арешті.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 26 березня 2024 року, щодо ОСОБА_9 без зміни.

В порядку ч.2 ст. 404 КПК України зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання період перебування під цілодобовим домашнім арештом з 15.09.2021 року по 07.10.2021 року (включно), виходячи з такого співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі відповідно до ч.7 ст.72 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Судді: