печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0001376 від 08.05.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2025 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0001376 від 08.05.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи подане клопотання слідчий вказує, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07 год. 56 хв. 21.08.2024 ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення у протиправний спосіб, маючи надійне джерело придбання з метою збуту психотропних речовин, а також місце для зберігання таких речовин та їх перевезення до місця проживання, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, повторно, незаконно придбала при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та у невстановленій кількості, психотропну речовину - амфетамін, психотропну речовину - 4-ММС та особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, які цього ж дня невстановленим у ході досудового розслідування способом незаконно перевезла до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де почала їх незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

21.08.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 07 год. 56 хв. по 10 год. 41 хв., виявлено та вилучено: три зіп - пакети із кристалічними речовинами білого кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP загальною масою 0,5578 г., медичний шприц із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,0526 г., кристалічні речовини білого кольору з жовтим відтінком, які містять у своєму складі особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено -PVP масою 1,3853 г. та 4-ММС масою 0,8818 г., кристалічну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС масою 1, 3384 г., порошкоподібні речовини світло - жовтого кольору, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 2,9654 г., вісім зіп - пакетів із нашаруванням речовин білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0, 0526 г., пристрій для куріння із нашаруванням речовини коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0, 00001 г., які ОСОБА_5 незаконно зберігала за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

Згідно Таблиці № 2, Списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 770 від 06.05.2000, амфетамін та 4-ММС віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено, PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Враховуючи вищевказані обставини та достатні докази, у порядку ст. 278 КПК України 08.05.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні, з метою збуту, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор вважає наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою їх запобігання наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрювана в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання, разом з тим, зазначила, що вона змінила своє місце проживання : АДРЕСА_2 .

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Судовим розглядом встановлено, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001376 від 08.05.2025 (виділено з кримінального провадження № 0000271 від 16.02.2023) за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08.05.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні, з метою збуту, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Київ, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , обвинувачена:

- у кримінальному провадженні № 0001135 від 17.05.2022 за ч. 3 ст. 309 КК України, обвинувальний акт в якому 08.08.2022 скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва.

- у кримінальному провадженні № 0000808 від 06.04.2024 за ч. 3 ст. 309 КК України, обвинувальний акт в якому 27.06.2024 скеровано до Подільського районного суду м. Києва .

- у кримінальному провадженні № 0001593 від 23.08.2024 за ч. 2 ст. 309 КК України, обвинувальний акт в якому 02.09.2024скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва.

З частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту та погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколом обшуку від 21.08.2024 під час якого за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено: шприц із рідиною, три зіп - пакети з речовиною, сім зіп - пакетів з речовиною, вісім зіп - пакетів із залишками речовини, пристрій для куріння із нашаруванням.

- висновком експерта № СЕ-19-24/57828-НЗПРА від 23.10.2024 установлено, що надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору, що знаходяться у трьох зіп -пакетах містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP загальною масою 0,5578 г., надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, яка знаходиться у шприці, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,0526 г., надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору з жовтим відтінком містять у своєму складі особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено -PVP масою 1,3853 г. та 4-ММС масою 0,8818 г., надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС масою 1, 3384 г., надані на дослідження порошкоподібні речовини світло - жовтого кольору містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 2,9654 г., у нашаруваннях речовин білого кольору, що знаходились в 8 зіп -пакетах виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0, 0526 г., у нашаруваннях речовини коричневого кольору, що виявлені у пристрої для куріння виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0, 00001 г.

- протоколом огляду від 27.02.2025 під час якого оглянуто вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 блокноти в яких виявлено інформацію, щодо обліку, обсягу, контактних даних покупців, а також збуту психотропних речовин.

- протоколом огляду від 17.03.2025 під час якого оглянуто мобільний телефон, що належить ОСОБА_4 , виучений під час обшуку, в якому виявлено листування щодо збуту психотропних речовин та наркотичних засобів.

- протоколами допиту від 07.03.2025 свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , понятих, які були присутні під час проведення обушку 21.08.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та безпосередньої участі останньої, у період часу з 07 год. 56 хв. по 10 год. 41 хв., котрі показали, що в ході зазначеного обшуку за їх участі виявлено і виявлено три зіп - пакети із кристалічними речовинами білого кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP загальною масою 0,5578 г., медичний шприц із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,0526 г., кристалічні речовини білого кольору з жовтим відтінком.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відтак, вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи при цьому процесуальну позицію підозрюваної, яка не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеризуючі дані про її особу, конкретні обставини справи, стан здоров`я, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також враховуючи, що підозрювана не заперечувала щодо задоволення клопотання, надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (Khodorkovskiy v. Russia (Ходорковський проти Росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак клопотання підлягає задоволенню, що зможе не допустити ризики, які б підривали досудове розслідування, що має на меті забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження.

Питання доведеності вини підозрюваною у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0001376 від 08.05.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в певний період доби, а саме з 22 год 00 хв по 07 год 00 хв наступної доби, за адресою: : АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001376 від 08.05.2025, а саме до 13.07.2025 включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з населеного пункту в якому Вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відпорних органів державної влади свій паспорт для за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної № 0001376 від 08.05.2025, до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0001376 від 08.05.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1