КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 28 травня 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сокиряни, Чернівецької обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161, ч. 6 ст. 111-1 КК України,

за участі: в режимі відеоконференцзв`язку прокурора захисника ОСОБА_7 ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження забезпечити доставку підозрюваного до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою.

На думку сторони захисту, слідчим суддею не досліджено письмові докази щодо необґрунтованості підозри.

Крім того, не надано належної оцінки доводам сторони захисту щодо порушення процедури повідомлення підозри.

Зокрема, органом досудового розслідування не виконано вимоги кримінального процесуального закону щодо вручення підозри особі яка перебуває закордоном, а тому ОСОБА_10 не набув статусу підозрюваного у передбаченому КПК України порядку, а тому вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього є безпідставним.

На думку захисника ризики, передбачені ст. 177 КПК України не підтверджуються матеріалами доданими до клопотання.

Зазначає, що виїзд підозрюваного за кордон не пов`язаний із розслідуванням кримінального провадження та бажанням переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки він не знав та не міг знати про наявне кримінальне провадження.

Відтак, наявність ризику пов`язаного з переховуванням від органу досудового розслідування та суду не підтверджено матеріалами справи.

Також наявність ризику пов`язаного із знищенням, переховуванням, або спотворенням будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Крім того в кримінальному провадженні проведено обшуки за місцем реєстрації та проживання підозрюваного, а вилучена техніка та документи знаходяться на зберіганні у органу досудового розслідування.

При цьому, покази свідків проти підозрюваного, матеріали клопотання не містять.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних доказів фактичного оголошення підозрюваного в розшук, звернення до компетентного органу з приводу здійснення міжнародного розшуку підозрюваного та виконання постанови слідчого від 30.03.2024 року про оголошення у міжнародний розшук. Вказане свідчить про те, що матеріали не містять доказів вжиття комплексу належних розшукових дій, інформаційно-довідкових та інших заходів, спрямованих на отримання інформації про особу або встановлення її місцезнаходження, в тому числі з метою її арешту та екстрадиції.

Вказує на те, що під час подання та розгляду клопотання досудове розслідування кримінального провадження №0000560 від 26.07.2024 року відповідно до постанови від 26.07.2024 року зупинено на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України, тобто у зв`язку із оголошенням у розшук підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУ СБ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 липня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000560, за підозрою, у тому числі ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

12 березня 2024 року ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161, ч. 6 ст. 111-1 КК України. У зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження ОСОБА_6 повідомлення про підозру та повістки про його виклик на 21, 23, 28 березня 2024 року вручено батьку - ОСОБА_11 (а.с. 72, т. 1) та ОСОБА_12 (майстер дільниці № 3 КП «УК Добробут» (а.с. 73, т. 1).

Постановою слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 від 30 березня 2024 року, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук (а.с. 76-77, т. 1).

23 грудня 2024 року слідчий слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року клопотання задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що наведені в клопотанні доводи перевірено слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, заслухано доводи прокурора та позицію захисника, з`ясовано обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особу, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено у міжнародний розшук.

Зокрема, відповідно до частини шостої статті 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя дослідив клопотання про обрання запобіжного заходу і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що наведені у них обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, викладених у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обгрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, колегія суддів при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 виходячи з наданих матеріалів клопотання, колегія суддів дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161, ч. 6 ст. 111-1КК України за викладених у клопотанні обставин.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах провадження, докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися і фактично переховується від органів досудового розслідування, з урахуванням оголошення його в державний, міждержавний та міжнародний розшук; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити вчиняти інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід є необхідним у даному випадку для виконання завдань кримінального провадження.

Також, слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перебування особи у міжнародному розшуку, але визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування (а.с. 74-75 т. 1).

Доводи захисника, щодо порушення процедури повідомлення ОСОБА_6 про підозру, відтак не набуття ним статусу підозрюваного, є необґрунтованими.

Так, у день складання та підписання повідомлення про підозру ОСОБА_6 не видалося за можливе вручити йому особисто.

У зв`язку з неможливістю особистого вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, органом досудового розслідування здійснено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме шляхом вручення батьку - ОСОБА_11 (а.с. 72, т. 1) та ОСОБА_12 (майстер дільниці № 3 КП «УК Добробут» (а.с. 73, т. 1).

У зв`язку з цим, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у зазначений спосіб відповідає вимогам КПК України, а тому він набув статусу підозрюваного.

Відтак, стороною обвинувачення виправдано та дієво вчинено такі дії, які у своїй сукупності , свідчать про виконання обов`язку щодо інформування особи про характер і причину підозри.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу. При цьому, слід зазначити, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

За таких обставин, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи як на території України, так і за її межами, здійснюється доставка особи до місця кримінального провадження, а також ухвалюється рішення про застосування запобіжного заходу або екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний 760/33245/24

Справа № 11сс/824/3772/2025 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Категорія ст.183 КПК Доповідач ОСОБА_17