Справа № 461/6150/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1158/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, у м. Львові, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15- ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

та його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий Відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ..

Клопотання мотивував тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000656 від 19 червня 2024 року в межах якого, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України.

25 лютого 2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

25 березня 2025 року ухвалою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора задоволено частково та до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Повідомляв, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 25 квітня 2025, однак завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок особливої складності, необхідності проведення низки додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство дійшло до наступних висновків: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином; стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

Зазначав, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено , що зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України; підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях (злочини), є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Наголошував, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2025 року задоволено частково клопотання слідчого Відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 .

Продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжний захід - тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 15 червня 2025 року включно.

Визначено заставу в розмірі 661 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 2 001 508, 00 гривень.

Встановлено підозрюваному ОСОБА_6 у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на 60 днів з моменту внесення такої:

-прибувати до слідчого, прокурора, та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд України і в`їзд в України.

Роз`яснено підозрюваному, що у випадку невиконання зазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Наголошує, що слідчим суддею не враховано похилого віку підозрюваного та його незадовільний стан здоров`я, позитивну репутацію підозрюваного, відсутність у нього судимостей та дотримання ним умов застосування запобіжного заходу.

Окрім того, слідчим суддею безпідставно враховано розмір завданої шкоди, оскільки така не була завдана, так як підозрюваному інкримінується лише замах на вчинення кримінального правопорушення.

Звертає увагу, що слідчим не доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим достатнім запобіжним заходом для підозрюваного буде домашній арешт.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з матеріалами клопотання, яке на думку колегії суддів відповідає вимогам ст. 184 КПК України, встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000656 від 19 червня 2024 року в межах якого, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2024 року, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, прийняв рішення про заволодіння шахрайським способом чужим майном потерпілого ОСОБА_10 - об`єктами нерухомого майна в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , на належній потерпілому земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120 площею 0,4167 га, замовником будівництва якого є ОСОБА_10 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2024 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та діючи з корисливих спонукань, вступив у попередню змову зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_11 на вчинення заволодіння майном ОСОБА_10 шахрайським способом, яка поділяла його незаконні інтереси та спільно з ним і під його керівництвом погодилась взяти участь в реалізації вказаного злочинного задуму.

З метою реалізації зазначеного спільного злочинного умислу ОСОБА_6 та ОСОБА_11 розробили багатоетапну шахрайську схему, яка полягала в підписанні ОСОБА_6 з підставними «покупцями» об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав на такі об`єкти нерухомості, у поданні до суду від імені зазначених підставних «покупців» завідомо безпідставних позовів до власника будівництва ОСОБА_10 з метою легалізації зазначених підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав, в отриманні на свою користь на підставі таких безпідставних позовів шляхом подання до суду підроблених доказів відповідних судових рішень, у незаконному набутті права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна шляхом державної реєстрації речових прав на підставі отриманих в незаконний спосіб судових рішень та подальшого протиправного розпорядження цими об`єктами нерухомого майна на свою користь.

Так, згідно плану злочинної діяльності, упродовж лютого травня 2024 року, але не пізніше 23 травня 2024 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що реалізація вказаної шахрайської схеми неможлива без залучення інших осіб (так званих «покупців»), потребує чіткого та узгодженого алгоритму вчинення злочинів на протязі тривалого періоду часу, спільно залучили до реалізації свого злочинного плану як підставних «покупців об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 своїх знайомих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, з якими вони мали довірливі відносини. Окрім цього, відповідно до плану розробленої ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_11 шахрайської схеми заволодіння майном ОСОБА_10 , на ОСОБА_11 , крім функцій співорганізатора даної злочинної діяльності, було покладено також завдання виконувати роль підставного «покупця» об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 .

Кожен із вказаних осіб з корисливих мотивів, а також під керівним впливом ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , поділяв незаконні інтереси та спільно з ними і під їх керівництвом погодились взяти участь у зазначеній протиправній діяльності та в подальшому стали приймати активну участь у заволодінні чужим майном шляхом обману і своїми діями сприяти настанню таких наслідків, тобто діяли з прямим умислом за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Отримавши від ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб згоду на участь у вказаній злочинній діяльності, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_11 за покладеними на себе функціями організаторів шахрайської схеми забезпечував необхідне фінансування їх спільної злочинної діяльності, вживав заходи з метою підготовки до вчинення злочинів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю та документуванню їх протиправної діяльності правоохоронними органами, підтримуючи між собою міцні внутрішні зв`язки, довів всім учасникам та узгодив з ними чіткі правила поведінки і спілкування під час реалізації шахрайської схеми.

Так, упродовж лютого травня 2024 року, але не пізніше 23 травня 2024 року, ОСОБА_11 діючи спільно з ОСОБА_6 та за згідно розподілу ролей з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, реалізовуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та підроблення офіційних документів для їх подальшого використання, з метою заволодіння вказаним шахрайським способом 5 об`єктами нерухомості загальною проектною площею 340,98 квадратний метр в будинку АДРЕСА_2 у невстановлений спосіб виготовила 5 підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав на вказані об`єкти нерухомості. При цьому ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_6 , як продавця, та у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , і ОСОБА_14 та в інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, як покупців, відсутні правові підстави на укладення та підписання цих договорів купівлі-продажу майнових прав, внесла у вказані документи завідомо неправдиві відомості щодо наявності у відповідності до норм Цивільного кодексу України фактів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомості в будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 , як продавцем, та підставними «покупцями» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , і ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами проведення розрахунків підставними «покупцями» з продавцем згідно умов цих договорів до моменту їх підписання, а також щодо дати підписання вказаних договорів.

Після цього, ОСОБА_6 у вищевказаний період, але не пізніше 23 травня 2024 року, перебуваючи за кордоном України, точного місця органом досудового розслідування не встановлено, діючи згідно плану злочинної діяльності та розподілу ролей за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, усвідомлюючи відсутність правових підстав на укладення ним, як продавцем, договорів купівлі-продажу майнових прав, підписав їх в графі «Продавець», чим надав вказаним фіктивним договорам вигляду офіційного документа з метою використання. При цьому ОСОБА_11 , діючи як співорганізатор даної шахрайської схеми та згідно покладених на неї завдань, перевезла вищевказані підроблені договори до невстановленого слідством місця перебування ОСОБА_6 за кордоном України, де надала їх ОСОБА_6 для підписання, після чого забезпечила повернення вказаних підроблених документів до Львова для їх подальшого використання з метою реалізації спільного злочинного плану.

В свою чергу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи упродовж лютого травня 2024 року, але не пізніше 23 травня 2024 року, діючи згідно плану злочинної діяльності за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та виконуючи у даній злочинній діяльності відведену їм роль підставних «покупців», розуміючи відсутність правових підстав на укладення ними, як «покупцем», договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна в будинку АДРЕСА_2 , підписали ці договори в графі «Покупець», чим надали вказаним фіктивним договорам вигляду офіційного документа з метою використання. Окрім цього, ОСОБА_11 , діючи як співорганізатор вказаної злочинної діяльності та згідно покладених на неї завдань, надала вищевказані підроблені договори на підпис ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та іншим невстановленим органом досудового розслідування особам, після чого забезпечила зберігання цих підроблених документів для їх подальшого використання під час реалізації шахрайської схеми по заволодінню чужим майном ОСОБА_10 .

Підробивши у вищевказаний спосіб договори купівлі-продажу майнових прав на зазначені об`єкти нерухомості в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що замовник і власник будівництва даного будинку ОСОБА_10 не визнає законними зазначені підроблені договори та не схвалить правомочність підставних «покупців» на набуття права власності на вказані у цих договорах об`єкти нерухомості, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_11 , діючи згідно плану злочинної діяльності та розподілу ролей за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, перейшли до наступного етапу реалізації даної шахрайської схеми, який передбачав використання вищевказаних підроблених договорів шляхом подання до суду від імені підставних «покупців» завідомо безпідставних позовів до власника будівництва ОСОБА_10 , введення в оману суду шляхом подання разом з позовами в якості доказу підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав з метою отримання судових рішень про визнання за підставними «покупцями» майнових прав на об`єкти нерухомості в будинку АДРЕСА_2 та подальшого заволодіння майном ОСОБА_10 шляхом державної реєстрації на підставі таких судових рішень права власності на ці об`єкти за підставними «покупцями» - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами.

Так, для подальшої реалізації злочинного плану, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_11 , діючи згідно розподілу ролей за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою забезпечення прийняття судом необхідних для реалізації шахрайської схеми судових рішень на користь зазначених підставних «покупців» майнових прав на об`єкти нерухомого майна ОСОБА_10 , для належного складання від їхнього імені відповідних позовних заяв та інших документів, необхідних для прийняття вказаних судових рішень, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 найняли адвоката адвокатського об`єднання «Фавор» ОСОБА_15 , якого уповноважили представляти в суді інтереси зазначених підставних «покупців».

В подальшому, упродовж лютого травня 2024 року, але не пізніше 23 травня 2024 року, продовжуючи, свою злочинну діяльність, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 згідно розробленого останнім спільно із ОСОБА_11 плану злочинної діяльності, підписали складені адвокатом від їхнього імені позовні заяви про визнання за ними майнових прав на об`єкти нерухомості в будинку АДРЕСА_2 . При цьому, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи, підписуючи вказані позовні заяви, достовірно знали, що підставою для їх складання та звернення до суду з вказаними позовними заявами послужили підроблені з їх участю вищевказані договори купівлі-продажу майнових прав та відповідно усвідомлювали, що дані позови є безпідставними та у спорі, що має очевидно штучний характер.

В подальшому в період часу з 23 травня 2024 року по 14 червня 2024 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи, діючи з корисливих мотивів, з метою реалізації спільного злочинного плану та згідно розподілу ролей за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , подали через адвоката ОСОБА_15 до Пустомитівського районного суду Львівської області вищевказані завідомо безпідставні позови про визнання за ними майнових прав на об`єкти нерухомості в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , замовником і власником будівництва якого є ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи, діючи з корисливих мотивів згідно розподілу ролей за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , з метою введення в оману суду щодо наявності у них законних підстав для звернення до суду з вказаними позовами подали через адвоката ОСОБА_15 до Пустомитівського районного суду в якості доказу вищевказані підроблені договори купівлі-продажу майнових прав.

В період з 24 травня 2024 року по 26 червня 2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області, будучи введеним в оману за вищевказаних обставин, на підставі поданих підставними «покупцями» безпідставних позовних заяв та підроблених доказів відкрито загальні позовні провадження у цивільних справах за №№ 450/2292/24, 450/2733/24, 450/2295/24, 450/2294/24, 450/2303/24 та інші цивільні справи за позовами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 про визнання майнових прав на об`єкти нерухомості в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 . При цьому судом усіх учасників цих справ, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб одночасно з прийняттям рішень про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду попереджено про недопустимість зловживання процесуальними правами шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер тощо.

В свою чергу ОСОБА_6 , діючи згідно плану злочинної діяльності та розподілу ролей за попередньою змовою в групі із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою забезпечення прийняття судом необхідних для реалізації шахрайської схеми судових рішень на користь зазначених підставних «покупців» на об`єкти нерухомого майна ОСОБА_10 , для належного складання від його імені та подання до суду документів, необхідних для прийняття вказаних судових рішень, ОСОБА_6 найняв адвоката адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Прокопишин і Партнери» ОСОБА_16 , якого уповноважив представляти його інтереси в суді та подати від його імені відзиви, якими повністю визнати позови підставних «покупців», що мало на меті створити видимість справжності позовів та підстави для отримання на користь злочинної групи відповідних судових рішень.

Так, в період з 24 травня 2024 року по 23 липня 2024 року адвокатом ОСОБА_16 до Пустомитівського районного суду у цивільних справах за №№ 450/2292/24, 450/2733/24, 450/2295/24, 450/2294/24, 450/2303/24 та інших цивільних справах за позовами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб подано від імені ОСОБА_6 , як відповідача, відзиви на позовні заяви зазначених осіб, якими повністю визнано позови вказаних підставних «покупців».

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи згідно плану злочинної діяльності, за попередньою змовою в групі із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, через відсутність судового рішення про визнання майнових прав за підставними «покупцями», тобто з причин, що не залежали від його та інших співучасників волі, не вчинив усіх дій, направлених на доведення до кінця спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шахрайським способом майном потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 12 221 616 грн.

А відтак, за наведених обставин, ОСОБА_6 , реалізовуючи розроблену ним спільно із ОСОБА_11 вищевказану шахрайську схему по заволодінню майном потерпілого ОСОБА_10 в особливо великих розмірах, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою в групі з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виконуючи відведену собі роль згідно спільного плану вчинення злочинів, умисно вчинив ряд тотожних незакінчених замахів на заволодіння майном ОСОБА_10 на загальну суму 12 221 616 грн. шляхом обману, підроблення офіційних документів, використання підроблених документів з метою введення в оману суду з корисливих мотивів.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляд цілодобового домашнього арешту.

25 березня 2025 року ухвалою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора задоволено частково та до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2025 строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців, тобто 25 червня 2025 року.

17 квітня 2025 року слідчий Відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.

17 квітня 2025 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність продовження щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та даних про особу підозрюваного.

Як убачається з матеріалів справи, клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання під вартою останнього є виправданим та викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ураховуючи те, що слідчим обґрунтовано викладено припущення, що підозрюваний ОСОБА_17 перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити , сховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, свідків в даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання не зменшилися.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що слідчим доведено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав згідно з вимогами ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами.

В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній відноситься до категорії тяжких злочинів, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що під час апеляційного розгляду сторона захисту не навела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід звернути увагу й на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, визначати правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У зв`язку із вище зазначеним не заслуговують на увагу аргументи сторони захисту, що підозра є необґрунтованою належними та допустимими доказами.

Наведене в апеляційні скарзі захисника, не спростовує доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а його належна процесуальна поведінка може бути врахована в подальшому, в тому числі й при призначенні покарання.

Наявність тих обставин, що підозрюваний є особою похилого віку, до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивну репутацію, колегією суддів розцінюються критично, оскільки хоча такі мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови у продовжені щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апелянта, що слідчим суддею безпідставно враховано розмір завданої шкоди, не заслуговують на увагу колегії судді.

Щодо застави, то відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 6 статті 12 КК України передбачено, що особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та не вчинялися заходи щодо уникнення настання ймовірної кримінальної відповідальності.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Хоч максимальна межа, вказана у п. 3 ч. 5 ст. 182 КК України, визначена до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є значною, така сума не завжди є достатньою для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні корупційних злочинів осіб.

Враховуючи особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого умисно, майновий стан підозрюваного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності виключного випадку та визначеного розміру застави в розмірі 661 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 001 508 грн., і такий з огляду на вчинені кримінальні правопорушення є обґрунтованим і не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Доводи сторони захисту про непомірний розмір застави для підозрюваного колегія суддів вважає необґрунтованими належним чином.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 КПК України, внесення застави допускається як самим підозрюваним, та і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Одночасно з цим, втрата такого розміру застави може мати суттєвий негативний вплив на матеріальне становище ОСОБА_6 та зможе застерегти останнього від невиконання покладених на нього обов`язків.

Інших доводів, які б безумовно свідчили про існування підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційна скарга захисника не містить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, а таку апеляційну скаргу захисника слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2025 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4