Справа № 183/6488/25
№ 1-кп/183/2002/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0012330 від 27.06.2025 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого офіцера відділення об`єднаної групи вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , колишнього командира військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «майор», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 409 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Вказаний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Згідно з протоколом від 08 грудня 2020 року № 1-1/VIII першої сесії Дніпропетровської обласної ради VIII скликання ОСОБА_8 визнано обраною депутатом Дніпропетровської обласної ради VIII скликання та зареєстровано як обраного депутата цієї ради. Повноваження депутата здійснює по теперішній час.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.07.2023 № 1 майора ОСОБА_6 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_2 .

Крім того, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 03.05.2022 № 13 підполковника ОСОБА_9 призначено на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно з ч. 2 ст. 70 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) підпорядковується командирові та є прямим начальником усього особового складу бригади (полку, окремого батальйону), за відсутності командира виконує його обов`язки.

Так, не пізніше 31 жовтня 2023 року громадянка ОСОБА_8 , керуючись особистими корисливими мотивами, у тому числі задля здобуття у майбутньому вигоди у політичній діяльності, отримавши в якості додаткової особистої характеристики причетність до Сил оборони України під час воєнного стану, вирішила вступити на військову службу під час мобілізації на особливий період. При цьому, вона не бажала бути залученою до виконання обов`язків військової служби та фактично перебувати у військових підрозділах ЗСУ, а мала на меті лишень документально засвідчити проходження військової служби.

Задля цього, ОСОБА_8 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, де її визнано придатною за станом здоров`я до проходження військової служби.

На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 297 від 31.10.2023 ОСОБА_8 зараховано в запас, присвоєно військове звання «солдат» та відповідно до мобілізаційного розпорядження направлено для проходження базової військової підготовки до навчального підрозділу військової частини НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 6 ст. 2, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України була зобов`язана свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованою, не допускати негідних вчинків самій та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Таким чином, солдат ОСОБА_8 в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 409 КК України набула статусу військовослужбовця, тобто є суб`єктом вказаного злочину.

Водночас, у невстановлений під час судового розгляду час, однак не пізніше 10.11.2023, ОСОБА_8 з метою виконання задуманого, попрохала раніше їй знайомого заступника командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_9 посприяти у документальному засвідченні проходження нею військової служби без фактичної її присутності та несення будь-яких службових обов`язків, та як наслідок, почали спільно діяти з єдиним умислом та метою ухилення ОСОБА_8 від проходження військової служби.

Так, солдат ОСОБА_8 за пособництва підполковника ОСОБА_9 , який підтримував службові стосунки з ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 у силу займаної ним посади організовувати та контролювати проведення заходів бойової підготовки та повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу, з метою реалізації свого суспільно небезпечного умислу, вирішили залучити останнього у якості пособника злочинної діяльності, та з його допомогою документально засвідчити проходження військової служби ОСОБА_8 у вказаному військовому підрозділі, не виконуючи фактично несення обов`язків військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 від 10.11.2023 №170 ОСОБА_8 призначена на посаду курсанта 1 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_2 .

Реалізовуючи задумане солдат ОСОБА_8 , діючи за пособництва командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_6 та підполковника ОСОБА_9 , не маючи наміру перебувати в межах розташування військової частини НОМЕР_2 , виконувати обов`язки військової служби за посадою, бути залученою до проведення заходів бойової підготовки та повсякденної діяльності, виконувати бойові завдання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом, з особистих інтересів, у тому числі з метою отримання більшої значущості при продовженні політичної кар`єри шляхом набуття в якості додаткової особистої характеристики причетність до Сил оборони України під час воєнного стану, достовірно знаючи порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, в умовах воєнного стану, 10.11.2023 не прибула до місця розташування навчального підрозділу військової частини НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , до виконання обов`язків військової служби не приступила, а шляхом іншого обману створюючи за допомогою старшого начальника серед співслужбовців, кадрового та фінансового органу, інших підрозділів системи управління військової частини НОМЕР_2 удаване сприйняття законності її перебування на військовій службі у навчальному взводі 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_2 , та усуненням перешкод командиром зазначеної військової частини у вигляді контролю безпосередніх керівників ОСОБА_8 , у такий спосіб до 30.12.2023 ухилялася від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, постійно перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , та в інших не пов`язаних із проходженням військової служби місцях.

Крім цього, 31.12.2023 у невстановлений в ході судового розгляду час, знаходячись у місці розташування військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 , командир військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_6 з метою укриття факту відсутності ОСОБА_8 в період з 10 листопада 2023 року до 31 грудня 2023 року на військовій службі, а також надання вигляду належного виконання ОСОБА_8 обов`язків військової служби, видав наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 31.12.2023 №255Ю відповідно до якого ОСОБА_8 виключена з військової частини НОМЕР_2 та вибула до нового місця служби.

Крім того, згідно з наказом Міністра оборони України від 24.01.2006 №28 «Про впорядкування умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій в посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних сил України Посадові оклади (ставки заробітної плати) установлюється відповідно до схем тарифних розрядів і коефіцієнтів Єдиної тарифної сітки з оплати праці керівників, фахівців, технічних службовців та робітників військових частин (додатки 1-5 до цих Умов) з урахуванням кваліфікаційних вимог та характеристик робіт залежно від складності та обсягу виконуваних робіт, рівня кваліфікації працівників, їх досвіду і знань.

Годинні тарифні ставки робітників визначаються шляхом ділення суми місячного окладу (ставки заробітної плати) на середньомісячну норму робочого часу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2012-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення - це гарантоване державою грошове забезпечення

в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є штат військової частини, накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування і розпорядження, накази про встановлення та виплату основних та додаткових видів грошового забезпечення, накази про присвоєння військових звань, грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової служби.

У невстановлені в ході судового розгляду дату та час, але не пізніше 10 листопада 2023 року, у командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 , на якого відповідно до ст. ст. 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України покладено обов`язок розпоряджатися згідно із законодавством коштами військової частини, забезпечувати ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності із затвердженим кошторисом, виник злочинний умисел на розтрату майна, яке перебувало у його віддані, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, а саме грошовими коштами, призначеними на виплату грошового забезпечення військовослужбовця, на користь ОСОБА_8 .

Так, командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 був достовірно обізнаний, що у період з 10 листопада 2023 року до 31 грудня 2023 року ОСОБА_8 фактично не виконувала покладені на неї службові обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, керуючись особистими мотивами, проводила час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, ввірених їй за посадою, на службі фактично не знаходилась, натомість постійно перебувала за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_4 , проводила час на власний розсуд, жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_2 не приймала, за наявності реальної можливості для цього, та була незаконно відсутня на військовій службі, тому не мала права на отримання грошового забезпечення.

Незважаючи на відсутність у ОСОБА_8 права на отримання грошового забезпечення, з метою сприяння створенню серед військовослужбовців, кадрового та фінансового органу, інших підрозділів системи управління військової частини НОМЕР_2 удаваного сприйняття законності перебування солдата ОСОБА_8 на військовій службі, командир військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, шляхом зловживання своїм службовим становищем, включив солдата ОСОБА_8 до наказів про виплату військовослужбовцям грошового забезпечення за листопад-грудень 2023 року, чим здійснив розтрату майна військової частини НОМЕР_2 у вигляді безпідставно нарахованого солдату ОСОБА_8 за період з 10 листопада 2023 року до 31 грудня 2023 року грошового забезпечення в сумі 34 469,75 грн., перерахованого на розрахунковий рахунок ОСОБА_8 № НОМЕР_4 , відкритий в Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК», тим самим спричинивши державі в особі ВЧ НОМЕР_2 шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 30 червня 2025 року між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 , яку просив затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за:

- ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 409 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- ч. 4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у Збройних силах України строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити покарання ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у Збройних силах України строк на 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання. При цьому останній вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та повністю визнав обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається. Також зазначив, що угоду було укладено добровільно.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

В обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України, та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у:

-розтраті чужого майна, яке перебувало у відданні особи, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану;

-пособництві в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану, встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 409 КК України, відповідно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив два кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Однак, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який є таким, що не має судимості, свою вину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, а також думку представника потерпілого, який в судовому засіданні не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Тому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену між сторонами міру покарання за:

- ч. 4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у Збройних силах України строком на 2 роки;

- ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 409 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити покарання ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у Збройних силах України строк на 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення вищевказаного покарання буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.07.2024 на майно, вилучене під час проведення 04.07.2024 обшуку помешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_6 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_9 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_10 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_11 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_13 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_14 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_15 ; картку «Kyiv Casino» НОМЕР_16 ; мобільний телефон «iPhone 13ProMax» (IMEI: НОМЕР_17 ); витяг з наказу від 16.06.2023 №137 ІНФОРМАЦІЯ_5 на 1 арк.; бланк супровідного листа ВЧ НОМЕР_18 на 1 арк; довідку №1с ВЧ НОМЕР_19 НГУ на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; контракт на ім`я ОСОБА_10 на 2 арк.; витяг з наказу ВЧ НОМЕР_19 НГУ від 13.11.2020 №231 на 1 арк.; контракт ВЧ НОМЕР_19 НГУ від 13.11.2020 на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; копію контракту на ім`я ОСОБА_6 на 2 арк.; заяву до КЗ «ЦЗСВ» ДОР від 18.02.2021 на 1 арк.; заяву до ЦПСЗН Новомосковської РДА від 18.02.2021 на 1 арк. необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 12 734,40 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 19.02.2025 № СЕ-19/113-25/396-ЕК).

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 17 червня 2025 року у вигляді цілодобового домашнього арешту, необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 474 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 червня 2025 року між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 409 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у Збройних силах України строком на два роки;

- за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 409 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у Збройних силах України строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний цілодобовий домашній арешт.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк перебування його під цілодобовим домашнім арештом з 17 червня 2025 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 липня 2024 року на майно, вилучене під час проведення 04 липня 2024 року обшуку помешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_6 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_9 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_10 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_11 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_13 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_14 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_15 ; картку «Kyiv Casino» НОМЕР_16 ; мобільний телефон «iPhone 13ProMax» (IMEI: НОМЕР_17 ); витяг з наказу від 16.06.2023 №137 Павлоградського ТЦК на 1 арк.; бланк супровідного листа ВЧ НОМЕР_18 на 1 арк; довідку №1с ВЧ НОМЕР_19 НГУ на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; контракт на ім`я ОСОБА_10 на 2 арк.; витяг з наказу ВЧ НОМЕР_19 НГУ від 13.11.2020 №231 на 1 арк.; контракт ВЧ НОМЕР_19 НГУ від 13.11.2020 на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; копію контракту на ім`я ОСОБА_6 на 2 арк.; заяву до КЗ «ЦЗСВ» ДОР від 18.02.2021 на 1 арк.; заяву до ЦПСЗН Новомосковської РДА від 18.02.2021 на 1 арк. скасувати.

Речові докази банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_6 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_9 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_10 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_11 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_13 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_14 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_15 ; картку «Kyiv Casino» НОМЕР_16 ; мобільний телефон «iPhone 13ProMax» (IMEI: НОМЕР_17 ); витяг з наказу від 16.06.2023 №137 ІНФОРМАЦІЯ_5 на 1 арк.; бланк супровідного листа ВЧ НОМЕР_18 на 1 арк; довідку №1с ВЧ НОМЕР_19 НГУ на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; контракт на ім`я ОСОБА_10 на 2 арк.; витяг з наказу ВЧ НОМЕР_19 НГУ від 13.11.2020 №231 на 1 арк.; контракт ВЧ НОМЕР_19 НГУ від 13.11.2020 на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; копію контракту на ім`я ОСОБА_6 на 2 арк.; заяву до КЗ «ЦЗСВ» ДОР від 18.02.2021 на 1 арк.; заяву до ЦПСЗН Новомосковської РДА від 18.02.2021 на 1 арк., які зберігаються в Територіальному управлінні ДБР, розташованого у місті Полтава повернути за належністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 12 734 гривні 40 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1