Провадження № 1-кп/761/3471/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м.Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за № 0000246 від 18.01.2025 року, стосовно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадження Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 0000246 від 18.01.2025 року, стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 18.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Своє клопотання обвинувачений мотивує тим, що він примирився з потерпілим ОСОБА_4 , якому відшкодував збитки, пов`язані з лікуванням та відновленням стану здоров`я, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив вперше необережний нетяжкий злочин, щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_4 подав аналогічну заяву, в якій підтвердив обставини примирення, відшкодування збитків йому, не заперечував проти закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути зразком високої культури і дисципліни, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюється Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до якого ОСОБА_5 окрім іншого, зобов`язаний дотримуватись п. 1.5., п.п. «б» п. 2.3., п. 12.1, п. 12.4, п.п. «б» п. 12.9 вказаних Правил:

- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.п. «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- п.п. «б» п. 12.9 Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

Однак усупереч вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху транспорту за таких обставин.

Так, о 15.22 год., 17.01.2025 солдат ОСОБА_5 будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, керуючи технічно справним автомобілем марки «Audi A5» д.н.з. НОМЕР_2 рухався з перевищенням допустимої швидкості 123,08 ± 8,21 км/год. у другій смузі руху від правого краю проїзної частини вулиці В`ячеслава Чорновола зі сторони проспекту Берестейського у напрямку вул. Січових Стрільців в м. Києві на дозволений зелений сигнал світлофору для напрямку свого руху та наближався до перехрестя вулиці В. Чорновола та вулиці Златоустівська.

В цей же час, розпочавши перетинати проїзну частину вулиці В`ячеслава Чорновола біля регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофору для пішоходів, рухався пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який подолавши зустрічний напрямок руху почав перебігати на іншу сторону вказаної вулиці, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Audi A5» д.н.з. НОМЕР_2 .

Проте ОСОБА_5 , невірно оцінюючи дорожню обстановку, допускаючи неуважність, о 15.22, 17.01.2025, керуючи технічно справним автомобілем «Audi A5» д.н.з. НОМЕР_2 , під час керування не обрав безпечної швидкості, рухаючись зі швидкістю 123,08 ± 8,21 км/год. з перевищенням максимально допустимої швидкості в населених пунктах понад 50 км/год., що забороняється водіям, та відповідно не проконтролював свій рух, щоб безпечно керувати ним і не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи необережно, порушуючи п. 1.5., п.п. «б» п. 2.3., п. 12.1, п. 12.4, п.п. «б» п. 12.9 Правил, допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля «Audi A5» д.н.з. НОМЕР_2 на потерпілого пішохода ОСОБА_4 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку з формуванням субдуральних нашарувань обох тімяних часток, субарахноідальний крововилив, забійна рана перенісся, садна обличчя, закрита травма грудної клітки: забій обох легень, садна тулуба; закритої травми таза: перелом лонної кістки праворуч зі зміщенням відламків, забійна рана черевної стінки ліворуч; закритої травми правого стегна: перелом верхньої і середньої третини стегнової кістки зі зміщенням уламків; закритої травми лівої гомілки: уламкові переломи нижньої третини великогомілкової кістки та малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що він примирився з ОСОБА_5 та не має до нього претензій, та просить суд закрити кримінальне провадження, вказав, що ОСОБА_5 відшкодував завдані збитки.

Обвинувачений ОСОБА_5 в суді щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, зазначив, що відшкодував збитки потерпілому та примирився з ним, просив задовольнити клопотання.

Суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, потерпілого, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання захисника, виходячи з такого.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ч.4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних роботами на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин згідно до ст. 12 КК України, примирився з потерпілим, відшкодував заподіяні збитки, матеріальні та моральні вимоги до нього відсутні, не перебував у стані сп`яніння під час керування.

ОСОБА_5 роз`яснено право заперечувати щодо клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, при цьому обвинувачений наполягав на задоволенні клопотання.

Враховуючи наведене, оцінюючи визначені кримінальним законом правові підстави звільнення осіб від кримінальної відповідальності, оскільки в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_5 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Речові докази необхідно повернути володільцю у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в даному кримінальному провадженні, - 11 460,90 грн., відповідно до ст.124,126 КПК України.

Також в рамках кримінального провадження № 0000246 від 18.01.2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2025 року було накладено арешт на автомобіль «марки «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , на праві власності належить ОСОБА_5 , вилучений 17.01.2025 у ході проведення огляду.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що арешт на вказаний транспортний засіб накладався з метою збереження речових доказів, - суд приходить до висновку про необхідність скасування вказаного арешту майна, з огляду на закриття кримінального провадження в порядку ст. 286 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284 - 288, 314, 370-372 КПК України, ст.46 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000246 від 18.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 18.01.2025 року, - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2025 року було накладено арешт на автомобіль «марки «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , на праві власності належить ОСОБА_5 , вилучений 17.01.2025 у ході проведення огляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в даному кримінальному провадженні, - 11 460,90 грн.

Речові докази:

- DVD диск, з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- автомобіль марки «Audi A5» д.н.з. НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1