КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києвіапеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києвавід 08 липня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківськогорайонного суду міста Києва від 08.07.2025 задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 04.09.2025.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

28.07.2025 від захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надійшли зміни та доповнення до апеляційної скарги, в яких апелянт просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний ____________________________________________________________________________________

Справа № 761/28540/25 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/5494/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 гривень.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказував про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону у зв`язку із тим, що підозрюваному не визначено розміру застави.

При цьому зазначав, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не вказав конкретну підставу, яка б давала йому право не визначати розмір застави.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , який не має негативних характеристик, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, має ІІІ групу інвалідності, апелянт вважає, що визначення мінімального розміру застави буде необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який в режимі відеоконференцзв`язку заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів судового провадження, СУ ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000572 від 07.07.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2025 близько 23 години 15 хвилин, в темний час доби, в межах населеного пункту, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння (2,01 % проміле), керуючи автомобілем Dodge Caliber, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Січових Стрільців м. Бровари Київської області, в напрямку руху від бульвару Незалежності до вул. Лісова, в районі будинку № 37 допустив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, тимчасовий реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля Toyota Corolla спричинено тілесні ушкодження, а саме малолітньому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень; малолітньому ОСОБА_13 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; малолітньому ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_15 тяжких тілесних ушкоджень.

Під час керування транспортним засобом водій ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 2.9 а) та 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306,

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з метою встановлення наявності тілесних ушкоджень та надання медичної допомоги ОСОБА_6 був доставлений лікарями екстреної медичної допомоги до КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня», звідки останній скориставшись нагодою втік, та був у подальшому затриманий поліцейськими за місцем проживання.

07.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 286-1 КК України.

08.07.2025 слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,в якому просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківськогорайонного суду міста Києва від 08.07.2025 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 04.09.2025.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_10 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , тяжкість можливого покарання, характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_10 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив йому розмір застави.

На переконання колегії суддів, саме такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 .

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, або визначення йому розміру застави, колегія суддів не вбачає.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_16 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

При цьому, ураховуючи обсяг і зміст підозри, конкретні обставини інкримінованих підозрюваному дій, вчинених у стані сп`яніння, що призвели до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середньої тяжкості чотирьом особам, троє з яких є малолітніми, беручи до уваги ступінь вірогідності настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, врахувавши визначену законодавцем дискрецію не визначати або визначати розмір застави під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання та під час застосування положень ч. 4 ст. 183 КПК України, дійшов обгрунтованого висновку про те, що визначення підозрюваному застави у порядку ч. 3 ст. 183 КПК України не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків. При цьому, слідчий суддя належним чином умотивував вказаний висновок, а відтак доводи апелянта у цій частині є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 не має негативних характеристик, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, має ІІІ групу інвалідності, не спростовують висновків суду про можливість вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу або визначення йому розміру застави у порядку ч. 3 ст. 183 КПК України.

Вищенаведені захисником відомості про особу підозрюваного, з огляду на конкретні обставини інкримінованих йому дій, тяжкість кримінального правопорушення та процесуальну поведінку ОСОБА_6 після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, не забезпечують впевненості у належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу або визначення застави.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києвавід 08 липня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3