ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1373/25 Справа № 214/6195/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000796 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2025 року клопотання старшого слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000796, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, задоволено. Накладено арешт на майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заборонено ОСОБА_7 , та уповноваженим від її імені особам здійснювати користування, розпорядження, або відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити. Зазначає, що особа може бути позбавлена права користування житловим приміщенням тільки на підставі судового рішення в порядку цивільного судочинства. Наголошує, що кримінальне судочинство не вирішує питання пов`язані з правом користування житловим приміщенням. Вказує, що в оскаржуваній ухвалі не вирішено питання про надання їй іншого житлового приміщення у користування на час дії ухвали про арешт майна, а також не визначений термін дії ухвали. Зауважує, що бажає користуватися саме цією квартирою. Зазначає, що не отримувала копію клопотання про арешт майна, та не повідомлялась про його розгляд у суді, внаслідок чого була позбавлена можливості заперечувати проти клопотання, надавати пояснення та докази.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як убачається з матеріалів справи, слідчим відділом ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000796 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.06.2025 року приблизно о 21.00 год., неповнолітня ОСОБА_8 пішла з місця мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та не повернулась. Зі слів матері донька перебуває на психіатричному обліку та має схильність до суїциду, так як раніше не одноразово різала собі руки, останній раз це було 24.06.2025 р.

В подальшому, 25.06.2025 р. о 03:07 год. оператор служби 112 повідомив, що з адреси: вул. Творча (Упіта) буд. 5А, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , невідомий викликав швидку медичну допомогу для дівчини, так як вони перестарались у сексі і у неї почалась гінекологічна кровотеча після сексу, будуть чекати на ШМД в під`їзді. Анкетні дані не повідомив.

25.06.2025 р. приблизно о 04:20 год. до КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР була доставлена неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом: розрив піхви, кровотеча. Анемія легкого ступеня. Госпіталізована до гінекологічного відділення.

Наразі неповнолітня ОСОБА_8 перебуває у КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Панаса Феденка, 6, в медикаментозному сні, її прооперували. Попередній діагноз: розрив обох стінок вагіни, анемія легкого ступеню (спричинила сильна кровотеча).

Під час досудового розслідування та оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, можливо причетний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , або за адресою: АДРЕСА_3 .

25.06.2025 р. до старшого слідчого СВ ВП№4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов ініціативний рапорт про те, що за проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ймовірніше за все перебуває за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи встановлені в ході досудового розслідування обставини у органу досудового розслідування виникли об`єктивні підозри, що ОСОБА_9 може перебувати за адресою: АДРЕСА_1 , а також, що в квартирі можуть перебувати речові докази, які мають суттєве значення під час доказування злочину. Керуючись вимогами ч.3 ст.233 КПК України, враховуючи час та те, що отримати ухвалу слідчого судді на проведення огляду у вказаний час не надалось за можливе, старшим слідчим СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено невідкладний обшук цієї квартири, з метою врятування майна, яке має суттєве значення під час доказування злочину, за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням безперервної відеозйомки.

Так, 24.06.2025 р. приблизно о 23:30 год. до ОСОБА_10 , за місцем мешкання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , прибув ОСОБА_9 разом з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_9 заліз до квартири ОСОБА_10 та повідомив йому про свій намір на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_8 , попрохавши надати житлове приміщення.

В свою чергу ОСОБА_10 , знаючи про наміри ОСОБА_9 , надав свою згоду та погодився надати своє житлове приміщення. Після чого ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 спустились у двір до неповнолітньої ОСОБА_8 , де разом переконали останню в тому, що з нею все буде добре, її ніхто чіпати не буде, та вона може переночувати в квартирі ОСОБА_10 . Переконавши неповнолітню ОСОБА_11 її завели до вищевказаної квартири де спільно почали вживати спиртні напої в приміщені гостьової кімнати.

Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_9 , бажаючи задовольнити свої власні сексуальні потреби, запропонував неповнолітній ОСОБА_8 вступити з ним в добровільні природні статеві зносини, будучи обізнаними від останньої щодо її неповнолітнього віку та свідомо ігноруючи зазначену обставину.

Отримавши від неповнолітньої ОСОБА_8 категоричну відмову у добровільних статевих зносинах, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вступили по між собою в попередню змову, направлену на насильницьке задоволення статевих потреб ОСОБА_9 з неповнолітньою ОСОБА_8 проти її волі, тобто на зґвалтування останньої.

Діючи з цією метою ОСОБА_9 із застосуванням фізичного насильства силоміць відвів неповнолітню ОСОБА_8 до спальної кімнати квартири за вказаною адресою. При цьому ОСОБА_10 , в цей момент перебуваючи в гостьовій кімнаті та знаючи наміри ОСОБА_9 , дозволив останньому силоміць відвести неповнолітню ОСОБА_8 до іншої кімнати.

Відразу після цього ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння із застосуванням фізичної сили та психологічного впливу вклав неповнолітню ОСОБА_8 на ліжко, встановлене в приміщенні спальної кімнати квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , де приблизно о 00.30 год. 25.06.2025, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на насильницьке задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи безпорадній стан потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пов`язаний з її неповнолітнім віком та станом алкогольного сп`яніння, без добровільної згоди останньої вступив з нею в насильницькі природні статеві зносини, чим зґвалтував неповнолітню ОСОБА_8 , вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій. ОСОБА_10 в цей час, перебуваючи у сусідній кімнаті, чув як кричала та кликала на допомогу неповнолітня потерпіла, але у зв`язку зі злочинним зговором сприяв вчиненню кримінального правопорушення, продовжуючи свою бездіяльність.

Крім того, ОСОБА_10 , з метою фіксації зґвалтування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , надав ОСОБА_9 свій мобільний телефон. Після здійснення відеозапису, за допомогою мобільного телефону ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в соціальній мережі «Телеграм» відправив на свій особистий номер телефону відеозапис, який особисто вів під час зґвалтування.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 , вчинених під час зґвалтування, неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: розриву піхви, кровотечі. Анемії легкого ступеню.

Як слідує зі змісту протоколу обшуку від 25.06.2025, проведеного старшою слідчою СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , на підставі постанови про проведення невідкладних слідчих дій від 25.06.2025, в межах кримінального провадження №0000796 від 25.06.2025, в ході проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено:

- босоніжки, чорно-сірого кольору, розміру - 39, які вилучено до спеціального пакету НПУ PSP4123838;

- жіночу сережку зі срібла, яка вилучена до спеціального пакету НПУ ICR0183514;

- мобільний телефон, марки «Моторола», синього кольору, який належить ОСОБА_10 , який вилучено до спеціального пакету НПУ ICR0183522;

- простирадло різнокольорове, зі слідами РБК, вилученого до картонної коробки НПУ з біркою «Опечатано»;

- змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон РБК з підлоги порогу кімнати №3, який вилучений до паперового конверту та опечатаний пломбою NPP0107410;

- змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон РБК з підлоги коридору, який вилучений до паперового конверту та опечатаний пломбою NPP0107409;

- змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон РБК з підлоги кухні, який вилучений до паперового конверту та опечатаний пломбою NPP0107411;

- фрагмента махрового халату зі слідами РБК, який вилучений з підлоги кухні та опечатаний до картонної коробки з біркою «Опечатано»;

- чоловічі штани, кольору «піксель», зі слідами РБК, які вилучено до паперового конверту та опечатано пломбою NPP0107408;

- чоловічі труси зі слідами РБК, які вилучені до паперового конверту та опечатано пломбою NPP0107413;

- фрагмент килиму зі слідами РБК з підлоги кімнати №3, який вилучено до паперового конверту та опечатано пломбою NPP0107412;

- жіночу сережку, яку виявлено на столі в кімнаті №1, та яку вилучено до спеціального пакету НПУ ICR0183515;

- презерватив, виявлений в попільничці, розташованої на підвіконні кімнати №3, яку вилучено до пластикового контейнеру та поміщено до паперового конверту й опечатано пломбою NPP0107414.

Згідно пояснень підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , наданих 26.06.2025 під час розгляду клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на початку четвертої години 25.06.2025 до його квартири прийшли його батьки, які проживають по сусідству, які допомогли прибрати в квартири сліди крові в туалеті, спальні та на кухні, які залишились в результаті кровотечі потерпілої ОСОБА_8 . Також батьки забрали з його квартири простирадла зі спальної кімнати, якими користувалися ОСОБА_9 та неповнолітня ОСОБА_8 . При цьому, він повідомив батькам, що кров в квартирі залишив ОСОБА_9 , оскільки в нього відкрилась рана, після поранення в зоні ведення бойових дій, а не потерпіла ОСОБА_8 . Після повернення ОСОБА_9 з лікарні, останній ліг спати у вітальні його квартири, де він також спав. Він прокинувся вранці від стуку у вхідні двері працівників поліції. В цей час ОСОБА_9 спав у шафі. Він повідомляв слідчому, що ОСОБА_9 потрапив в його квартиру через балкон, коли він спав, а отже він не може бути обізнаний про всі обставини подій за участі ОСОБА_9 . Чому в той момент він брехав слідчому, пояснити не може.

Відповідно до змісту протоколу про визнання речових доказів та визначення їх місця зберігання від 26.06.2025, в якості речового доказу по кримінальному провадженню №0000796 визнано приміщення квартири АДРЕСА_4 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 432850505, нерухоме майно, а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Згідно актового запису про народження №1022 від 19 листопада 1990 року матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Задовольняючи клопотання слідчий судді дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , оскільки приміщення цієї квартири зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000796 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та підлягають перевірці під час здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді,оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюються група осіб, які могли вчиняти вказаний злочин з чітко розподіленими ролями, а тому для доведення вини кожного з них існує необхідність у збереженні обстановки, що залишись у приміщення кв. АДРЕСА_4 , яка надасть змогу чітко відтворити обставини та хронологію подій вчинення правопорушення підозрюваними, а також можливості встановлення інших осіб, які прямо чи опосередковано можуть бути причетні до вчинення цього особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи рішення про накладення арешту на належну ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_4 , із забороною ОСОБА_7 , та уповноваженим від її імені особам здійснювати користування, розпорядження, або відчуження квартири, слідчий суддя дотримався вищезазначених вимог, та врахував підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не вирішено питання про надання ОСОБА_7 іншого житлового приміщення у користування на увагу не заслуговують, оскільки ОСОБА_7 хоч і є власником квартири, однак проживає за іншою адресою.

Посилання про не зазначення слідчим суддею в ухвалі терміну її дії також не заслуговують на увагу, оскільки арешт накладено тимчасово, з метою проведення необхідних слідчих дій, після чого ОСОБА_7 у встановленому законом порядку зможе звернутись для скасування арешту.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд доходить висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000796 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: