Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/4969/25
У Х В А Л А

про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування

06 серпня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , а також захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000354 від 13 червня 2025 рокупро здійснення спеціального досудового розслідування стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка, Арцизького р-ну, Одеської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.1111 КК України,

в с т а н о в и в:

04 серпня 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження №00000354 від 13 червня 2025 року, в якому ОСОБА_5 підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.1111 КК України, за таких обставин.

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України та окупацією частини території України. В ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення Збройних сил рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року «Про агресію проти України», п.1, п.3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.17, п.18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16 березня 2022 року за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти рф та ін.)».

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України постановлено введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Російською федерацією 21 березня 2014 року в порушення міжнародних договорів, окуповано Автономну Республіку Крим, що затверджено федеральним конституційним законом рф "Про прийняття до російської федерації Республіки Крим та утворені в складі російської федерації нових суб`єкті Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя».

Із цього приводу ухвалено низку актів міжнародних інституцій, зокрема: Резолюції ГА ООН від 27 березня 2014 року про територіальну цілісність України та від 19 грудня 2016 року про стан прав людини в АР Крим і Севастополі, постанову Парламентської асамблеї Ради Європи «Про недавні події в Україні» від 9 квітня 2014 року, резолюцію Європейського парламенту від 17 квітня 2014 року щодо російського тиску на країни Східного партнерства, постанову Парламентської асамблеї ОБСЄ «Про продовження чітких, важких і хибних порушень зобов`язань ОБСЄ та міжнародних норм з боку російської федерації» від 8 липня 2015 року, резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи «Про гуманітарний стан українських біженців та переміщених осіб» (2015), доповідь Міжнародного кримінального суду від 14 листопада 2016 року. У зазначених документах послідовно підтверджено суверенітет і територіальну цілісність України, а також вказано, що референдум щодо статусу Криму не був санкціонований Україною, а отже, його результати не мають юридичної сили; закликано всі держави не визнавати будь-яких змін щодо статусу АР Крим і Севастополя; засуджено тимчасову окупацію території України і підтверджено невизнання анексії Криму; рф визнано державою-окупантом, анексію українського півострова протиправною згідно з міжнародним правом, статус Криму територія під російською окупацією, ситуацію на території Криму та Севастополя міжнародним збройним конфліктом між рф та Україною, твердження рф про право використовувати всі засоби для захисту російських меншин у третіх країнах таким, що не відповідає міжнародному праву і суперечить основоположним принципам міжнародної поведінки у 21 столітті. Засуджено й одностороннє та невиправдане порушення рф суверенітету і територіальної цілісності України, а також відмову рф поважати Гельсінські принципи суверенітету, цілісності, непорушності всесвітньо визнаних кордонів і заборони застосування та загрози застосування сили відносно держав-учасниць ОБСЄ. З 2014 року частина території у Донецькій та Луганській областях тимчасово окупована рф, на якій утворені "Донецька народна республіка" та "Луганська народна республіка". Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII окремі території Донецької та Луганської областей визнані тимчасово окупованими. Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року №129-VIII затверджене Звернення Верховної Ради України, яким визнано російську федерацію державою-агресором.

Також встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 перебуваючи з 2021 року директором ТОВ «СП им. Димитрова» (далі Товариство) будучи обізнаним про факт агресії рф проти України, на початку 2023 року (більш точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлені) вступив у злочинну змову із громадянином України ОСОБА_7 (засуджений вироком Пересипського районного суду м. Одеси від 26 червня 2025 року), який з 2017 року є одноособовим засновником (з долею у 100%) ТОВ «СП им. Димитрова», спрямовану на колабораційну діяльність, шляхом передачі матеріальних ресурсів незаконним воєнізованим формуванням створеним на тимчасово окупованій території.

13 квітня 2007 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб російської федерації зроблено запис про створення юридичної особи общества с ограниченной ответственностью «Сельскохозяйственное предприятие имени Димитрова», з присвоєнням реєстраційного номеру - 480, зареєстроване, юридична адреса: рф, Калужська область, Мещовський район, залізнична станція Кудринська, вул. Сонячна, 2, ціллю якого згідно статуту є одержання прибутку. Засновники в свою чергу, серед іншого мають право: приймати участь в керуванні справами Товариства; отримувати інформацію про діяльність Товариства та ознайомлюватись з його бухгалтерськими книгами; приймати участь в розподілі прибутку; продати або здійснити відчуження іншим шляхом своєї долі або частини долі в статутному капіталі Товариства; вийти з Товариства; створення виконавчих органів та їх дострокове припинення, тощо. Директора Товариства звітує Загальним зборам учасників Товариства та має право зокрема: організовує ведення бухгалтерського обліку, звітності та документообігу, видає накази про призначення на посади працівників Товариства, про їх переведення та звільнення, без довіреності діє від імені Товариства, в тому числі представляє його інтереси та укладає угоди, здійснює інші повноваження, тощо. Основним видом діяльності ООО «СП им. Димитрова» є: виробництво, перероблення та реалізація сільськогосподарської продукції у РФ відповідно до діючого законодавства останньої.

ОСОБА_7 будучи засновником ТОВ «СП им. Димитрова» та який відповідно до статуту приймає рішення щодо встановлення основних напрямків діяльності підприємства, затвердження річних звітів та річних бухгалтерських балансів, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи за попередньою змовою з директором Товариства ОСОБА_5 , узгодив при невстановлених обставинах (дата, час, спосіб та місце досудовим розслідуванням не встановлені) передачу матеріальних ресурсів незаконним воєнізованим формуванням створеним на тимчасово окупованій території.

ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою Товариства, а саме: рф, Калужська область, Мещовський район, залізнична станція Кудринська, вул. Сонячна, 2, 23 січня 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), діючи за попередньою змовою із засновником ТОВ «СП им. Димитрова» ОСОБА_7 , маючи умисел на колабораційну діяльність, будучи обізнаним щодо збройної агресії рф проти України, видав Наказ №14 від 23.01.2023 щодо виплати матеріальної допомоги учасникам спеціальної військової операції на території Донецької та Луганської областей.

О 16 годині 48 хвилин 23 січня 2023 року, на виконання Наказу №14, з розрахункового рахунку підконтрольного ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ТОВ «СП им. Димитрова» здійснено переведення матеріальної допомоги у вигляді 100 тисяч російських рублів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (ПАТ «СБЄРБАНК» м. Калуга рф) представника оперативного штабу допомоги військовослужбовцям рф, які знаходяться на території Донецької та Луганської областей, таким чином ОСОБА_5 здійснив дії, спрямовані на передачу матеріальних ресурсів незаконним воєнізованим формуванням створеним на тимчасово окупованій території, за попередньою змовою із ОСОБА_7 .

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні 27 березня 2025 року складене повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

15 липня 2025 року складене повідомлення про зміну та нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст. 111-1 КК України. Проте повідомити ОСОБА_5 про підозру не вдалося за можливе оскільки він фактично перебуває на території рф, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не знаходиться.

14 квітня 2025 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук, проведення якого доручено співробітникам ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді штрафом до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

В даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії і зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на необхідність проведення спеціального досудового розслідування, аргументуючи це обґрунтованістю вказаної підозри, а також переховуванням підозрюваного від слідчого та прокурора, його фактичним перебуванням на території російської федерації.

Дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, з`ясувавши протилежні позиції сторін з приводу клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов наступного.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111-1 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук (ч.2 ст.297-1 КПК України).

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення (ч.2 ст.297-4 КПК України).

Згідно вимог положень глави 22 розділу ІІІ КПК України повідомлення про підозру є процесуальною дією, яка передбачає: внесення і юридичне оформлення рішення про по повідомлення про підозру; вручення повідомлення про підозру; роз`яснення підозрюваному його процесуальних прав; забезпечення підозрюваному права користуватися юридичною допомогою захисника; та наступний допит підозрюваного.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п.42 рішення ЄСПЛ у справі «Котій проти України»).

Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Незважаючи на неможливість допитати ОСОБА_5 за обставинами вчинення кримінального правопорушення, підозра останньому підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом огляду Інтернет мережі; протоколом обшуку від 26 лютого 2025 року та іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

На думку слідчого судді, зібраних слідчим доказів було цілком достатньо для об`єктивного висновку про можливу пов`язаність особи ОСОБА_5 із розслідуваними обставинами діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.1111 КК України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» №1632-VII від 12 серпня 2014 року, вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Наказом Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України «Про початок операції Об`єднаних сил із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації на території Донецької та Луганської областей» від 30 квітня 2018 року оголошено про початок операції Об`єднаних сил із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації на території Донецької та Луганської областей.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на наявність достатніх доказів причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також враховуючи той факт, що останній ухиляється від явки на виклик слідчого, переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та знаходиться на території рф, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.297-1,297-2,297-3 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Подальше досудове розслідування кримінального провадження №0000354 від 13 червня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.1111 КК України, здійснювати в порядку спеціального досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1