Справа № 143/109/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м.Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Погребище Вінницької області матеріали кримінального провадження №0000163, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

встановив:

Судом здійснюється судовий розгляд в кримінальному провадженні №0000163, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою суду від 13.01.2025 року прийнято до розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обвинуваченому ОСОБА_7 належить на праві власності громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами, загальною площею 257, 4 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234, що розташований по АДРЕСА_1 , а обвинуваченому ОСОБА_6 - частка у праві власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,1184 га, кадастровий номер :01:003:0017.

Сукупна оціночна вартість зазначених об`єктів нерухомого майна становить 360208, 59 грн., що є співмірною розміру шкоди, зазначеної в цивільному позові.

З метою забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просить накласти арешт на означені об`єкти нерухомого майна (Т.2, а.с.148-164).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали з наведених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_3 також підтримав зазначене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що клопотання заявлено передчасно, оскільки він ще не визнаний судом винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, однак категорично не заперечує проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що клопотання заявлено передчасно, оскільки він ще не визнаний судом винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Також зауважив, що подані представником потерпілого документи щодо ринкової вартості належного йому громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами не відповідають дійсній його вартості, оскільки вона є значно вищою.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали клопотання, судом встановлено наступне.

26.11.2024 року на адресу суду від представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 надійшов цивільний позов, в якому він просить стягнути солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 58960 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 300000 грн. 00 коп. (Т.2, а.с.1-25).

Ухвалою суду від 13.01.2025 року зазначений цивільний позов прийнятий до розгляду (Т.2, а.с.43-45).

Як вбачається із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обвинуваченому ОСОБА_7 належить на праві власності громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами, загальною площею 257, 4 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234, що розташований по АДРЕСА_1 , а обвинуваченому ОСОБА_6 - частка у праві власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,1184 га, кадастровий номер :01:003:0017 (Т.2, а.с.153-155, 160-161).

Вирішуючи по суті клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В силу п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно із ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ч.11 ст.170 КПК України обумовлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст.173 КПК України уразі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Зважаючи на ту обставину, що представником потерпілого подано цивільний позов, в якому він просить стягнути солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 58960 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 300000 грн. 00 коп., з метою запобігання можливості відчуження обвинуваченими окреслених вище об`єктів нерухомого майна, суд дійшов висновку про необхідність накладення на них арешту шляхом заборони їх відчуження.

Такий спосіб арешту майна за своєю правовою природою є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження та найменш обтяжливим для обвинувачених, позаяк не позбавляє їх об`єктивної можливості володіти та користуватися належним їм майном.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно того, що подані представником потерпілого документи щодо ринкової вартості належного йому громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами не відповідають дійсній його вартості, оскільки вона є значно вищою, суд вважає неприйнятними, оскільки згідно із довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна від 12.09.2024 року оціночна вартість цього об`єкту нерухомості становить 320779,70 грн. (Т.2, а.с.157), а обвинувачений не надав суду будь які інші докази, які б спростовували таку оцінку.

Водночас суд зауважує, що ціна цивільного позову становить 358960 грн., а із доданих до клопотання документів слідує, що сукупна вартість об`єктів нерухомості, на які просить накласти арешт представник потерпілого, складає 360208, 59 грн., а тому накладення на них арешту, на переконання суду, є співрозмірним розміру шкоди, зазначеної в цивільному позові, узгоджується із завданнями кримінального судочинства та відповідатиме принципам розумності та правової визначеності.

З огляду на викладене, клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.171-173, 369, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони його відчуження на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами, загальною площею 257,4 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234, що розташований по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_7 , номер реєстраційної картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_2 .

Накласти арешт шляхом заборони його відчуження на частки у праві власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,1184 га, кадастровий номер :01:003:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, що належить на праві власності ОСОБА_6 , номер реєстраційної картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає по АДРЕСА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали буде проголошено 13 год. 05 хв. 22.04.2025 року.

Суддя