Справа №295/9937/25
УХВАЛА

04.08.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про зарахування в строк покарання строк попереднього ув`язнення, -

з участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_6 звернувся із заявою про зарахування в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.12.2022 по 27.08.2023.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі, заяву підтримав. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, проводить розгляд справи без участі засудженого.

Захисник заяву засудженого підтримала.

Прокурор висловив думку про відмову в задоволенні заяви засудженого.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У розумінні ч.5 ст. 72 КК України (у редакції від 26.11.2015) у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; г) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч.5 ст. 72 КК України (у редакції від 26.11.2015) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

Згідно протоколу затримання особи, ОСОБА_3 був затриманий 30.06.2017.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.03.2018 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України до 13 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13.08.2018 вирок від 19.03.2018 залишено без змін. Вирок набув законної сили 13.08.2018.

Постановою Верховного Суду від 12.06.2019, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13.08.2018 залишено без змін.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 29.07.2021 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.06.2017 по 13.08.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.03.2018.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2022, ОСОБА_3 етаповано з ДУ «Житомирська ВК (№4)» до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для розгляду кримінального провадження.

Вироком Печерського районного суду м.Києва від 20.07.2023 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст.407 ч.4, 70 ч.4 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду положення ч.5 п. "г" ст. 72 КК України ( у редакції ЗУ № 838-УІІІ від 26.11.2015) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення рішення чи виправлення описки, а також щодо вирішення інших питань на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім. Протилежне тлумачення суперечили б поняттю "попереднє ув`язнення".

Як вбачається з матеріалів особової справи ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.07.2021 засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.06.2017 по 13.08.2018, тобто період коли йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Період з 01.12.2022 по 27.08.2023, який просить зарахувати засуджений, не є попереднім ув`язненням, оскільки в межах кримінального провадження за вироком Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2023 ОСОБА_3 не обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.

Керуючись ст. 537,539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1