Провадження № 11-сс/4823/353/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

дізнавача - ОСОБА_7 ,

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах володільця майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання дізнавача Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 та накладено арешт на мотоцикл марки «КТМ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений під час огляду місця події 24.06.2025, із забороною ОСОБА_9 , а також будь-яким фізичним та юридичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним. Слідчий суддя вказав, що зазначений у клопотанні транспортний засіб відповідає критеріям, встановленим у ст.98 КПК України, у зв`язку з чим, з метою запобігання приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення цього майна на нього необхідно накласти арешт.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_8 подала в інтересах володільця майна ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна. Зазначає, що у порушення вимог ст.135 КПК України ОСОБА_9 не був належним чином та завчасно повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Вилучення транспортного засобу та поміщення його на штрафмайданчик було неправомірним, оскільки жодних протоколів, постанов та актів огляду місця події працівники патрульної поліції не складали та таких її довірителю не вручали. Вилучення мотоцикла відбулося з порушенням права ОСОБА_9 на правничу допомогу, так як йому не було надано можливості залучити захисника. Посилається на відсутність правових підстав для вилучення мотоцикла, оскільки працівниками правоохоронних органів не було складено акту тимчасового затримання транспортного засобу, який би зафіксував факт тимчасового вилучення мотоцикла з володіння власника або користувача, у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. Також вказує, що 24.06.2025 щодо ОСОБА_9 не було складено адміністративних матеріалів, тому вилучення мотоцикла є незаконним. Звертає увагу, що у чинному законодавстві відсутнє поняття «дублююча табличка», а тим більше вона не є складом злочину, передбаченого ст.290 КК України, адже дана стаття передбачає відповідальність за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигунів, шасі або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу. Дублююча табличка з VIN-номером передбачена, коли оригінальна табличка пошкоджена або втрачена, або коли потрібно замінити номерну панель. Оригінальна табличка на мотоциклі марки «КТМ» не пошкоджена і не зазнавала змін, номерний знак встановлено відповідно до чинних вимог, тому доводи клопотання дізнавача є необґрунтованими, а накладення арешту на майно таким, що суперечить принципам законності, змагальності та забезпечення права на захист. Апелянт зазначає, що на даний час ОСОБА_9 не має статусу підозрюваного, обвинуваченого або будь-якого іншого процесуального статусу, тому перебування транспортного засобу на штрафмайданчику є незаконним, оскільки його вилучення здійснювалося без дотримання чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представника володільця майна, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів судового провадження, відділом дізнання Чернігівського районного управління поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000704 від 24.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів судового провадження убачається, що 24.06.2025 було виявлено транспортний засіб - мотоцикл марки «КТМ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при візуальному огляді якого було встановлено, що зазначений на рамі транспортного засобу VIN-код не співпадає з VIN-кодом, який зазначений на дублюючій табличці транспортного засобу.

24.06.2025 в ході огляду місця події мотоцикл марки «КТМ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з VIN-кодом, який читається так: НОМЕР_3, було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів. Цей транспортний засіб на момент огляду перебував у користуванні ОСОБА_9 .

Відповідно до реєстраційної картки, мотоцикл марки «КТМ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має VIN-код: НОМЕР_2 та належить на праві власності ОСОБА_11 .

Постановою дізнавача відділу дізнання Чернігівського районного управління поліції ОСОБА_10 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відтак, оскільки вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і відповідають встановленим у ст.98 КПК України та з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт даного майна, прийняв рішення у відповідності до вимог ст.173 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання апелянта на відсутність підстав для накладення арешту на мотоцикл марки «КТМ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є непереконливим, оскільки у даному випадку арешт накладався на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

При цьому арешт, згідно чинного кримінального процесуального законодавства, може бути накладений на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, за наявності відповідних підстав.

Крім того, Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі - Браво проти Італії» також, зокрема, зазначила, що доведеність факту вчинення злочину та його характеру сама по собі є метою досудового розслідування.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані дізнавачем матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для задоволення клопотання дізнавача, оскільки такі висновки слідчого судді ґрунтуються на матеріалах, доданих до клопотання слідчого.

Відтак, доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника володільця майна.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах володільця майна ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2025 року про арешт майна - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4