№707/1146/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актам, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000163 від 26.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Провидіння, Провидінського району, Магаданської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин України ОСОБА_4 , 22 вересня 2024 року о 20 год. 44 хв., перебуваючи на території Свято-Онуфріївського чоловічого монастиря, що розташований за адресою: с. Чубівка, вул. Миру, 1а, Черкаського району Черкаської області, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, з використанням власного мобільного телефону IMEI: НОМЕР_1 із номером оператора стільникового зв`язку НОМЕР_2 , у ході особистого спілкування із ОСОБА_5 , яка використовує номер стільникового зв`язку НОМЕР_3 , виправдовував збройну агресію Російської Федерації проти України, зокрема у наступному фрагменті розмови:

03 хвилина 55 секунда розмови:

ОСОБА_5 : зачем его сохранять? (Нерозбірливо)чтоб ты послушал.

ОСОБА_4 : лет через 10 еще раз послушать;

ОСОБА_5 : что что?

ОСОБА_4 : еще когда нибудь послушать что б потом;

ОСОБА_5 : угу;

ОСОБА_4 : та там да. Провоцируют же тоже там уже говорили тоже там опять. Беспилотник по Мурманску пустили ети.

ОСОБА_5 : кого кого?;

ОСОБА_4 : Безпилотник по ОСОБА_6 . Фины пустили. Ну эти фины и Норвегия. Сказали что Украина. И Украина сказала что ето я, что мы пустили. Ну как же вы ОСОБА_7 если там больше двух тысяч километров? И он столько не может даже пролететь. И во первых же спутники показывают где откуда же оно летит. Провоцируют специально потом скажут росия напала. Будут кидать щас по мирному населению эти ж фашисты и будут говорить что это Украина, а росия потом если ответ даст скажут что росия напала;

ОСОБА_5 : все методы плохие. Росия тоже не блещет порядочностью. (Продовження розмови на побутові теми)

15 хвилина 18 секунда розмови:

ОСОБА_4 : ну я то слышал как летали сегодня. Пулеметом сбивали?

ОСОБА_5 : да! Что-то такое. Бабахало.

ОСОБА_4 : и что попал?

ОСОБА_5 : написано в новостях что сбили много сегодня.

ОСОБА_4 : та то написано. Лучше бы не сбивали. Быстрей бы война кончилась.

ОСОБА_5 : что ты говориш сынок?

ОСОБА_4 : лучше бы не сбивали.

ОСОБА_5 : как ето?

ОСОБА_4 : ну зачем их сбивать? Так бы они разоружили полностью бы ети все оружейные и все не было бы войны. Стреляют то... так он летит куда попало когда сбитый, а так летит по военным.

ОСОБА_5 : ети речи... так все. Вася Ты опять продолжает?. Ты можеш ето в голове... вообще ни с кем об етом не говорить. И со мной не говорить.

ОСОБА_4 : ну а кому говорить?

ОСОБА_5 : настроение портится от твоих разговоров. Дела шьют такие людям. Молчи пожалуйста.

ОСОБА_4 : а чо ж они шьют? Фашисты потому что все. Стали фашистами.

ОСОБА_5 : ну не так надо разкидыватся словами - фашисты! Придурки они!

У вказаному фрагменті розмови ОСОБА_4 міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.436-2 КК України, а виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Окрім того, ОСОБА_4 , 29 вересня 2024 року о 14 год. 58 хв., перебуваючи на території Свято-Онуфріївського чоловічого монастиря, що розташований за адресою: с. Чубівка, вул. Миру, 1а, Черкаського району Черкаської області, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, з використанням власного мобільного телефону IMEI: НОМЕР_1 із номером оператора стільникового зв`язку НОМЕР_2 , у ході особистого спілкування з ОСОБА_5 , яка використовує номер стільникового зв`язку НОМЕР_3 , повторно, виправдовував збройну агресію Російської Федерації проти України, зокрема, у наступному фрагменті розмови:

21 хвилина 02 секунда розмови:

ОСОБА_4 : а так то чтобы перевести всех на цифровые деньги в первую очередь. Цифровые документы. Все подписали.

ОСОБА_5 : Та Украина то вообще пешка, россия даже подписала.

ОСОБА_5 : и росия подписала??

ОСОБА_4 : да и росия подписала. Они между собой воюют а там они не воюют. Там все единогласно.

ОСОБА_5 : ой. Поетому не лезь не в какие росийские лозунги о том что они там праведно воюют.

ОСОБА_4 : ну как правильно, они воюют за православие*

ОСОБА_5 : ето ты так хочеш думать.

ОСОБА_4 : а как думать иначе?

У вказаному фрагменті розмови ОСОБА_4 міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 4362 КК України, виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнала в повному обсязі, та підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, погодилася з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_4 пояснив, що вона потрапив під вплив ворожої російської пропаганди в мережі Інтернет, у зв`язку з чим допускав висловлювання щодо виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, тощо. ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, шкодує про те, що трапилось, запевняв, що подібне більше не повториться в майбутньому, молиться за українських воїнів та мир.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.436-2 КК України, виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році; та ч.3 ст.436-2 КК України, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст.65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні кримінальні правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відносяться за ч.1 ст.436-2 КК України до категорії нетяжких злочинів, та за ч.3 ст.436-2 КК України до тяжких злочинів.

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, на утриманні дітей не має, не працює, має постійне місце проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах, установлених санкціями ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, у виді позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визначає за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, враховуючи думку державного обвинувача, яка просила застосувати до ОСОБА_4 покарання з іспитовим строком, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за її поведінкою органами з питань пробації за місцем проживання, та на підставі ст.75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на ньогообов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Призначене покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України, на переконання суду, надасть обвинуваченому ОСОБА_4 змогу довести своє виправлення, стати корисною для суспільства, а також справить на нього належний виховний вплив щодо недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень в подальшому.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.69 КК України судом не встановлено.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, заборонивши їй залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

У строк покарання підлягає зарахуванню період тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом з 17.02.2025 по 04.06.2025 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Відповідно до статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.02.2025 арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , а саме, на: - мобільний телефон moto, модель g22, IMEI-1: НОМЕР_4 , із встановленою sim-картою з № НОМЕР_2 , який є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень. Вказаний мобільний телефон, як зазначив обвинувачений, належить йому.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, за допомогою використання, а саме: мобільного телефону moto, модель g22, IMEI-1: НОМЕР_4 , із встановленою sim-картою з № НОМЕР_2 , вилученого у ході обшуку, як знарядя вчинення злочинів, суд вважає застосувати на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України до вказаних речового доказу спеціальну конфіскацію.

Оскільки суд дійшов висновку про спеціальну конфіскацію мобільного телефону moto, модель g22, IMEI-1: НОМЕР_4 , із встановленою sim-картою з № НОМЕР_2 на користь держави, арешт накладений на них скасуванню не підлягає. За таких обставин, до вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.

В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 7959 грн. 00 коп.

Керуючись ч.15 ст.615, ст.ст. 368-371, 373-374,376, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на три (три) роки;

- за ч.3 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 додатковий обов`язок: прочитати наступну літературу, а саме:

- в строк до 01.07.2025 «Янгол з автоматом на плечі» автор ОСОБА_8 та написати і здати в цей же строк до уповноваженого органу з питань пробації письмовий опис вказаної літератури і своїх вражень від її прочитання обсягом не менше 200 слів;

- в строк до 01.08.2025 «На щиті» автор ОСОБА_9 та написати і здати в цей же строк до уповноваженого органу з питань пробації письмовий опис вказаної літератури і своїх вражень від її прочитання обсягом не менше 200 слів;

- в строк до 01.09.2025 «Спогади родини загиблих» автор ОСОБА_9 та написати і здати в цей же строк до уповноваженого органу з питань пробації письмовий опис вказаної літератури і своїх вражень від її прочитання обсягом не менше 200 слів;

- в строк до 01.10.2025 «Донецький аеропорт» автор ОСОБА_9 та написати і здати в цей же строк до уповноваженого органу з питань пробації письмовий опис вказаної літератури і своїх вражень від її прочитання обсягом не менше 200 слів;

- в строк до 01.11.2025 «Іловайськ» автор ОСОБА_10 та написати і здати в цей же строк до уповноваженого органу з питань пробації письмовий опис вказаної літератури і своїх вражень від її прочитання обсягом не менше 200 слів;

- в строк до 01.01.2026 «Ізоляція» автори ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та написати і здати в цей же строк до уповноваженого органу з питань пробації письмовий опис вказаної літератури і своїх вражень від її прочитання обсягом не менше 200 слів.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

На підставі ч.7 ст.72 КК України, у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 , зарахувати строк домашнього арешту з 17 лютого 2025 року по 04 червня 2025 року включно з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 7959 грн. 00 коп.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.02.2025 у справі №712/1848/25, а саме: мобільний телефон moto, модель g22, IMEI-1: НОМЕР_4 , із встановленою sim-картою з № НОМЕР_2 залишити.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речовий доказ: мобільний телефон moto, модель g22, IMEI-1: НОМЕР_4 , із встановленою sim-картою з № НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів СВ УСБУ в Черкаській області .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1