ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/470/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

під час судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному ЄРДР № 0000407, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 162 КК України,

встановив:

Історія провадження

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 162 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 22 листопада 2021 року.

Наразі вказане кримінальне провадження перебуває на стадії допиту потерпілих.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний час доби строком на 60 днів, який в подальшому ухвалою суду від 28 травня 2025 року продовжений до 26 липня 2025 року.

Прокурором ОСОБА_3 23 липня 2025 року подано клопотання, за змістом якого просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні 23 липня 2025 року за участі всіх учасників суд перейшов до обговорення заявленого прокурором клопотання.

Вимоги заявленого клопотання

Вимоги клопотання прокурора узагальнено зводяться до такого:

- ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 162 КК України;

- відповідні обставини підтверджуються вагомими доказами, зібраними під час досудового розслідування;

- наявні обставини, які свідчать про те, що існує ризик вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, щодо: (1) переховування від органу досудового розслідування та/або суду; (2) незаконно впливати на потерпілих та свідків; 3) перешкоджати кримінальному провадженню;

- застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Узагальнені позиції учасників

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання із підстав викладених у ньому, просив його задовольнити. Вказавши, що ОСОБА_5 у судові засідання не з`являвся, зазначаючи про хворобу, але відповідні медичні документи до цього часу суду не надав. Вважає, що таким чином, ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим декілька разів не з`явився за викликом до суду без поважних причин і не повідомив про причини своєї неявки. Також прокурор як на обгрунтованість ризику впливу на свідків та потерпілих долучив суду витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за фактом надання свідком ОСОБА_6 завідомо неправдивих показань суду. Зі слів прокурора, наразі також додатково встановлюються можливі факти впливу сторони захисту на вказаного свідка з огляду на суттєві суперечності у наданих нею показаннях. Ураховуючи викладене, просив продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував, як і щодо доводів прокурора з приводу обґрунтованості вказаних ризиків. Вказував, що ризик ухилення обвинуваченого від суду не ґрунтується на викладених фактичних обставинах, враховуючи те, що ОСОБА_5 ніколи не ухилявся від явки, на виклики до суду прибуває. Вважає, що ризик впливу на свідків та потерпілих не може братися до уваги судом, оскільки левова частка з них вже безспосередньо допитані судом. Ризик щодо перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином теж недоведений, оскільки твердження прокурора не обґрунтовується жодними доказами. З урахуванням викладених обставин, захисник просив суд змінити запобіжний захід з нічного домашнього арешту на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, мотивуючи це необхідністю забезпечення трудової діяльності та відсутністю реальних ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився із твердженням свого захисника.

Суд, перевіривши мотиви клопотання, заслухавши доводи осіб стосовно заявленого клопотання, виходить із такого.

Мотиви суду

Положення закону та інших джерел права

Запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою (ст. 176 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Отже, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення № 10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року).

В силу ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб.

Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. ???

Щодо доцільності продовження запобіжного заходу

Суд, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Як уже зазначалося в попередній ухвалі суду від 14 травня 2025 року, обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту було зумовлено наявністю достатніх підстав вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на свідків та потерпілих, а також іншими обставинами, передбаченими ст. 177 КПК України.

На теперішній момент суд не вбачає істотних змін у фактичних обставинах, які б свідчили про усунення вказаних ризиків. Провадження перебуває на стадії дослідження доказів, не всі потерпілі допитані, а тому можливість впливу обвинуваченого на них, у тому числі через прямий або опосередкований тиск, не виключається.

Також слід враховувати попередню поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема неодноразові випадки його безпідставної неявки до суду, що, як встановлено судом, мало місце до обрання запобіжного заходу. Незважаючи на те, що в подальшому процесуальна дисципліна ОСОБА_5 частково покращилася, це не скасовує первинних підстав для обмеження його пересування у нічний час.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, у тому числі пов`язаних із перевищенням влади або службових повноважень та порушенням недоторканності житла, що за своєю природою передбачають ризик тиску на потерпілих або свідків.

Також суд наголошує, що в межах судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не допитані всі потерпілі, ризик незаконного впливу на цих осіб з боку обвинуваченого ОСОБА_5 залишається актуальним. Суд наголошує, що станом на 23 липня 2025 року ще не допитаний потерпілий ОСОБА_7 , і саме тому на цій стадії судового розгляду передчасно вважати, що стадія допиту потерпілих завершена.

Суд також враховує, що прокурором до клопотання долучено витяг з ЄРДР, відповідно до якого наразі проводиться досудове розслідування факту надання під час цього судоваого розгляду неправдивих показань свідком ОСОБА_6 , позаяк виявлено істотні розбіжності між її показаннями, наданими на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду.

Як пояснив прокурор, наразі проводиться комплекс слідчих і процесуальних дій з метою перевірки цих обставин. Крім того, прокурор вказав на вірогідність впливу на свідка з боку сторони захисту, виходячи зі змісту її показань, що потребує додаткової перевірки.

Таким чином, враховуючи характер обвинувачення, попередню поведінку обвинуваченого, стадію судового розгляду, суд вважає за необхідне продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Суд також не може залишити поза увагою наполегливі твердження захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_5 нібито лише один раз не з`явився на судове засідання без поважних причин.

Проте така позиція не відповідає матеріалам кримінального провадження.

Як уже зазначалося в ухвалі суду від 14 травня 2025 року, впродовж останніх шести місяців обвинувачений не з`явився до суду щонайменше тричі, без подання належних документів або повідомлення причин неявки - зокрема, 03.12.2024 (т. 5, арк. с. 201-202), 25.02.2025 (т. 5, арк. с. 231), 19.03.2025 (т. 6, арк. с. 5).

Особливої уваги заслуговує те, що зазначені факти чітко зафіксовані в журналах судових засідань і були прямо відображені в повних текстах судових рішень, з якими сторона захисту достеменно ознайомлена. Зокрема, сам обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово з`являвся до суду саме у дні оголошення повного тексту ухвал, що підтверджує його обізнаність із змістом відповідних документів.

Отже, спроба захисту знову повторити аргумент про одноразову неявку за наявності офіційно зафіксованих та доведених випадків протилежного є викривленням дійсності.

У сукупності все викладене дає підстави для висновку, що наведені стороною захисту доводи не спростовують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не дають підстав вважати, що менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 на цій стадії судового розгляду.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України

З урахуванням того, що суд продовжує запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого, наслідки їх невиконання.

З огляду на встановлені ризики, обставини, викладені у висунутому обвинуваченні та дані матеріалів клопотання, на обвинуваченого слід покласти також обов`язки, об`єктивна необхідність у яких доведена, а саме: прибувати за першим викликом до суду; не відлучатись за межі м. Києва та Київської області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування у поза процесуальний спосіб з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Такі обов`язки за своїм характером не є занадто обтяжливими для ОСОБА_5 , що також і підтвердив його захисник у судовому засіданні.

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , визначити до 20 вересня 2025 року.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, позицій сторін та їхній доводів, враховуючи особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби.

З огляду на викладене та керуючись статтями 2, 7, 176-177, 181, 182, КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 162 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду строком на шістдесять днів, тобто до 20 вересня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до суду;

- не відлучатись за межі м. Києва та Київської області, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування у позапроцесуальний спосіб з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , визначити до 20 вересня 2025 року включно.

Здійснення контролю за виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків доручити прокурору Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000407.

Направити ухвалу для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0.25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1