КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа № 552/3669/25
Провадження № 1-кс/552/924/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.25 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчого СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000145 від 01.02.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 04.02.2021 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

- 29.09.2021 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 150 годин громадських робіт;

- 03.10.2024 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 19.03.2025 остаточно засуджений до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 31.10.2024 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. В силу ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. 29.04.2025 року Полтавським апеляційним судом скасовано вирок Октябрського районного суду від 31.10.2024 та ухвалено новий вирок яким на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України остаточно вважати засудженим до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

установив:

до Київського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000145 від 01.02.2025 відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ,будучи засудженим 31.10.2024 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР,Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 № 63/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188», вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, у невстановлену в ході досудового розслідування місці, дату та час, ОСОБА_5 , знайшов полімерний зіп-пакет з речовиною білого кольору, що є психотропною речовиною - РVР, масою 0,865 грам, тим самим незаконно придбав за вказаних обставин заборонену до обігу особливо небезпечну психотропну речовину.

В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи як особа, яка періодично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ідентифікувавши вміст зазначеного зіп-пакету, поклав його до лівої нагрудної кишені своєї куртки, тим самим почав незаконно зберігати для подальшого особистого вживання, без мети збуту, до моменту вилучення.

Надалі, 01.02.2025 року, приблизно о 18 год ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цисик, неподалік буд. № 19, був зупинений працівниками поліції ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, на вимогу яких, в ході огляду місця події, в період часу з 18 год 01 хв по 18 год 12 хв, видав з лівої нагрудної кишені своєї куртки полімерний зіп-пакет з речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - РVР, масою 0,865 грам.

01.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту,вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Слідчий стверджує, що в ході досудового розслідування, на даному етапі зібрано достатнього доказів, які підтверджують обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 , та посилаючись на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою вважає неможливим.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання і просив його задовольнити, зазначаючи, що на даній стадії досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, за яким йому було повідомлено підозру, вказував на існування ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, наполягав на тому, що за вказаних обставин менш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинювати інші аналогічні злочини.

Підозрюваний ОСОБА_5 , не оспорював причетність до вчинення кримінального правопорушення, разом з тим заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що не ухиляється від викликів до правоохоронних органів.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим відділенням Відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000145 від 01.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

01.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту,вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, суд враховує положення статті 178 КПК України, відповідно до якоївиключно (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю узгоджується з положеннями Європейської конвенції з прав людини.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 01.02.2025 згідно якого у ОСОБА_5 вилучено особливо небезпечну психотропну речовину РVР, масою 0,865 грам; протоколом огляду цифрового носія від 10.02.2025 на якому зафіксовано огляд місця події від 01.02.2025; висновком експерта № СЕ-19/117-25/2616-НЗПРАП від 04.02.2025; протоколами допиту свідків від 03.02.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були понятими під час огляду місця події 01.02.2025 і у присутності яких у ОСОБА_5 була вилучена психотропна речовина; протоколом допиту свідка від 10.02.2025 ОСОБА_8 , оперуповноважений ВП № 1 ПРУП, який підтвердив факт вилучення у ОСОБА_5 психотропної речовини; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.05.2025, який визнав свою вину в повному обсязі; речовим доказом, - особливо небезпечна психотропна речовину РVР, масою 0,865 грам та іншими доказами у своїй сукупності.

Водночас, суд бере до уваги положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», в якій наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Феррарі - Браво проти Італії не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі О`Хара проти Сполученого королівства від 16.10.2001 року зазначено, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту розумна підозра.

Детальніше цей термін роз`яснений у справі Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства від 30.08.1990 року: мають бути наявні факти або інформація, які б переконали б об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити злочин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (Murrey v. The United Kingdom). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom).

Більш того, у п. 48 рішення Чеботар проти Молдови №35615/06 від 13.11.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Отже, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, з огляду на принцип розумної підозри є доведеною та обґрунтованою.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 є особою, яка неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, має незняту і непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення під час іспитового строку за попереднім вироком, відповідно до якого його засуджено до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний не має офіційних джерел доходу, відсутність у підозрюваного захворювань, які б перешкоджали його утриманню під вартою.

Отже, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги доведеність наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, повідомлення про підозру у вчиненні нового злочину під час іспитового строку, та оцінюючи сукупність наведених вище обставин, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 182 КПК України).

Визначаючи розмір застави слідчий суддя виходить з того, що її розмір повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. При цьому, слідчий суддя враховує встановлені обставини кримінального правопорушення, ступінь тяжкості інкримінованого злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та вважає достатнім і необхідним визначити підозрюваному заставу в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 280 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» строком на 46 днів до 20 червня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду 2) не відлучатися із м. Полтави без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення, а підозрюваним, що тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1