Справа № 621/853/25
Пр. № 1-кп/621/193/25
ВИРОК

Іменем України

30 липня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

за відсутності потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000124 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Максимівка Кременчуцького району Полтавської області, є громадянином України, є учнем 9 класу КЗ «Скрипаївська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 2 статті 289, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

27 лютого 2025 близько 20:00 години ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , перебував на площі Покровській в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, де у нього виник умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи вказаний умисел в той же день та час, ОСОБА_4 , з метою отримання допомоги в переміщенні транспортного засобу, повідомив ОСОБА_8 неправдиві відомості про те, що нібито в його віддані знаходиться мотоцикл, який перебуває на території двору родича, після чого, з метою недопущення викриття своєї кримінально - протиправної діяльності та подальшого приховування протиправних дій звернувся до останнього за допомогою у проведенні діагностики вузлів та агрегатів на території його домоволодіння, на що ОСОБА_8 , надав свою згоду. В подальшому, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 близько 21:00 години прийшли до ділянки місцевості поруч з домоволодінням АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, разом із ОСОБА_8 , який не усвідомлював суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, через незачинену хвіртку проникли на територію вказаного вище домоволодіння, де ОСОБА_4 виявив мотоцикл марки ММВЗ -3. 11211, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який викотив з території двору та з метою недопущення викриття протиправної поведінки перемістив до господарської будівлі за місцем мешкання ОСОБА_8 , по АДРЕСА_1 .

28.02.2025 ОСОБА_8 через сумніви щодо права власності ОСОБА_4 на вказаний вище транспортний засіб, а також законність вчинених ним дій, близько 14:00 години передав останньому вказаний мотоцикл.

В той же день, бажаючи доведення свого умислу до кінця, ОСОБА_4 , з метою збагачення, розпорядився транспортним засобом - мотоциклом ма ММВ З-3. 11211, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на власний розсуд, шляхом реалізації третій особі, чим спричинив потерплому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 13020 грн. 00 к.

Зазначеними діями неповнолітній ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у сховище.

Крім того, 01.03.2025 близько 19:00 години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували на площі Покровській в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, де у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_4 того ж дня та часу, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ), продовженого Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, з 05:30 години 20 травня 2023 року на 90 діб, з метою отримання допомоги в переміщенні викраденого майна повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_10 неправдиві відомості про те, що нібито в його віданні знаходиться майно, яке перебуває на території домоволодіння його родича і яке необхідно забрати, після чого, з метою недопущення викриття своєї кримінально - протиправної діяльності та подальшого приховування незаконних дій, попрохав ОСОБА_8 , тимчасово зберегти майно на території домоволодіння останнього на що останній надав згоду. В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого умислу, близько 20:00 години 01.03.2025, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли до ділянки вулиці поруч із домоволодінням АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , де ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, таємно протиправно, з корисливих мотивів, разом із ОСОБА_8 , який не усвідомлював суспільну небезпеку та протиправність дій, залишивши ОСОБА_9 чекати поруч із домоволодінням, проникли через незачинену хвіртку на територію двору вказаного вище домоволодіння, де ОСОБА_4 під навісом виявив велосипед марки «Україна», яким заволодів, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1650 грн. 00 к.

Після чого із застосуванням сили, шляхом пошкодження полотна дерев`яних дверей, проник до приміщення господарської будівлі звідки викрав бензопилу, марки «Pro Craft» моделі К450L, вартістю 2500 грн. 00 к., ручний насос із відкидним тримачем для ножового утримання та датчиком тиску надуву, вартістю 200 грн. 00 к., 2 літри моторної оливи «Delta» 10w40 в полімерній заводській пляшці, об`ємом 5 л., вартістю 224 грн. 00 к., полірувальну шліфувальну машину, марки «Forte», моделі Р14-180 VD, вартістю 1557 грн. 60 к., пасатижі, вартістю 55 грн. 00 к., синтетичну оливу в полімерній пляшці, об`ємом 1 літр, вартістю 95 грн. 00 к., набір ключів шестигранних, марки Topex Hex, 1,5-10 мм., 9 шт., вартістю 238 грн. 00 к., гуму до мотоциклу ММВ3-3.11211, розміром 3,24 -18, №9, вартістю 913 грн. 75 к., камеру до гуми мотоцикла ММВ3-3.11211, розміром 3,5-18, вартістю 177 грн. 65 к., які належать ОСОБА_7 .

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 покинув територію домоволодіння та з метою недопущення викриття кримінально-протиправної діяльності скориставшись допомогою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не усвідомлювали суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 , перемістив викрадене майно до господарської будівлі за місцем проживання ОСОБА_8 , по АДРЕСА_1 , тим самим розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 7611 грн. 00 к.

Зазначеними діями неповнолітній ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення та сховище.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду у повному обсязі визнав себе винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та показав про зазначені вище обставини вчинення ним та таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану та незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаним з проникненням у сховище.

Так, 27 лютого 2025 року він разом із ОСОБА_8 , який не розумів про його намір заволодіти мотоциклом, прийшли за місцем проживання ОСОБА_7 де він виявив мотоцикл, який перемістив до господарської будівлі за місцем мешкання ОСОБА_8 , а в подальшому реалізував його. Крім того, 01.03.2025 з територію двору ОСОБА_7 вчинив крадіжку належного йому майна, згідно переліку, викладеному в обвинувальному акті.

У вчинених кримінальних правопорушеннях щиро розкаявся.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення неповнолітній ОСОБА_4 є винуватим:

- у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаним із проникненням у сховище, і його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України;

- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення та сховище і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67, 103, 104 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжкими злочиноми;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1, 2 та 3 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; відшкодування завданої шкоди;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання;

- відомості про особу обвинуваченого, наведені у досудовій доповіді органу пробації від 14.06.2025, щодо середньої ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, а також рекомендації щодо заходів, спрямованих на мінімізацію ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень, можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства (а. п. 36-41); також відомості про особу обвинуваченого, що містяться у письмових доказах, наданих сторонами, а саме, що неповнолітній ОСОБА_4 раніше не судимий; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; згідно розпорядження Чугуївської районної військової адміністрації від 18.11.2024 року влаштований до дитячого будинку сімейного типу на базі родини Гури, як дитина позбавлена батьківського піклування; за місцем проживання інформація, що його характеризує, відсутня; під час навчання у КЗ "Скрипаївська ЗОШ І-ІІІ ступенів" характеризується позитивно; умови проживання забезпечують всі необхідні потреби.

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов наступного.

Так, санкцією частини 2 статті 289 Кримінального кодексу України передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У відповідності до статті 69 Кримінального Кодексу України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленумум Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) ( 2341-14 ) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Мотиви суду наступні:

Як зазначено в частині 2 статі 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд указав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи».

Судом встановлено наявність декількох обставин, що помякшують покарання ОСОБА_4 , суд також враховує вік обвинуваченого, його поведінку, як в контексті обставин справи так і до часу вчинення кримінально караного діяння, а саме позитивні характеристики, висновки органу пробації, позицію потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій.

Так ОСОБА_4 є неповнолітнім, компрометуючі дані щодо нього відсутні, дане кримінальне првопорушення є поодиноким випадком про що останній щиро шкодує, що, поряд з викладеними вище даними про його особу в своїй сукупності, вказують на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Приймаючи рішення про застосування положень статті 69 Кримінального кодексу України та перехід до іншого виду покарання, суд, окрім зазначеного вище, враховує факт того, як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи, з урахуванням віку обвинуваченого, наявності таких соціальних зв`язків, які реально гарантують досягнення мети покарання навіть при умові застосування положень статті 69 Кримінального кодексу України.

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи неповнолітнього обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, позиції сторони обвинувачення, суд дійшов наступних висновків, що необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини 2 статті 289 Кримінального кодексу України, та із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України при призначенні покарання за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України. Остаточне покарання слід призначити за приписами статті 70 Кримінального кодексу України.

Крім того, під час призначення покарання у виді позбавлення волі взявши до уваги неповнолітній вік обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статей 75, 104 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1, пунктом 4 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави належить стягнути 1591 грн 80 коп. процесуальних витрат для проведення транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/6138-АВ від 13.03.2025 та залучення експерта ОСОБА_12 у розмірі 520 грн. 00 к.

Застосований щодо речового доказу арешт на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2025, належить скасувати.

Долю речового доказу належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальних правопорушеннях:

- передбаченому частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

-передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням положень статті 69 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі статей 75, 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1, пункту 4 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 к. процесуальних витрат для проведення транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/6138-АВ від 13.03.2025 та на користь експерта ОСОБА_12 у розмірі 520 грн. (п`ятсот двадцять) 00 к. за проведення судово-товарознавчої експертизи №692/25 від 10.03.2025.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2025 арешт тимчасового вилученого майна.

Речові докази - велосипед чорного кольору марки Україна, із рамою жіночого типу в повній комплектації, візуально зі слідами експлуатації; бензопилу в корпусі зеленого кольору марки PRO CRAFT моделі К450L; ручний насос в корпусі сірого кольору зі слідами експлуатації, з маркування 25092016; покришка та камера від колеса до мотоциклу марки ММВЗ-3.11211 зі слідами експлуатації; шину до бензопили без маркувань візуально до бензопили марки PRO CRAFT моделі К450L; полімерну пляшку об`ємом 5 л. із рідиною схожою на автомобільне мастило із етикеткою з зазначенням марки «DELTA» SGX, із залишком мастила об`ємом 2 л.; шліфувальну машинку в корпусі сірого кольору марки FORTE моделі P14-180 VD, зі слідами експлуатації; пасатіжі із полімерним руків`ям комбінованого чорно - червоного кольору без маркувань зі слідами експлуатації; полімерну пляшку об`ємом 1 л. із рідиною схожою на мастило з етикеткою з написом синтетичне мастило марки «River» OIL; полімерний кейс прямокутної форми без верхньої кришки із набором викрутки з реверсом та змінними насадками до неї в кількості 33 штуки з зазначенням артикулу HDO 355; набір ключів шестигранних в комплекті в кількості 9 штук марки «TOPEX»; мотоцикл із рамою та навісними зовнішніми елементами червоного кольору в розукомплектованому вигляді з етикеткою на рамі з маркуванням мотоцикл ММВЗ-3.11211, номер двигуна 229109 робочий об`єм 123 см/3, 1989 року випуску, зроблено в СССР, з наявним номером маркування на двигуні 217997-90 із шкіряним сидінням чорного кольору зі слідами експлуатації та частковою корозією на окремих металевих елемента, візуально в не комплектному вигляді, з показником пробігу на спідометрі 196039; металеву табличку у вигляді номеру державної реєстрації 1984ХАЗ; переднє крило до мотоциклу ММВЗ-3.11211 із металу червоного кольору; дві захисні дуги до мотоциклу ММВЗ-3.11211 хромовані; полімерну ємність у вигляді бочку для мастила до мотоциклу ММВЗ-3.11211; гальмівний металевий тросик до мотоциклу ММВЗ-3.11211; фара в сборі до мотоциклу округлої форми ММВЗ-3.11211; карбюратор до мотоциклу ММВЗ-3.11211; повітряний фільтр до мотоциклу ММВЗ-3.11211; задній габаритний ліхтар в сборі, прямокутної форми, червоного кольору до мотоциклу ММВЗ-3.11211; комутатор потужністю 12V, який є елементом розподілу електросистеми до мотоциклу ММВЗ-3.11211; фрагмент панелі до замку запалення округлої форми із діодними лампами до мотоциклу ММВЗ-3.11211; полімерну газову рукоятку від руля мотоциклу ММВЗ-3.11211; полімерний пакет із болтами, гайками та кріпленнями до навісного та декоративного обладнання мотоциклу ММВЗ-3.11211; ланцюг приводу заднього колеса до мотоциклу ММВЗ-3.11211, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати повернутою власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: