Справа № 487/1989/21
Провадження № 1-кп/487/141/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000263, відносно

ОСОБА_3 , 1980 року народження серпня 03, який народився в м. Миколаєві, Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, що має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 286 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

28.01.2021 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які відповідно до частини 1 статті 47 та частини 4 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу начальника Департаменту патрульної поліції України, зараховані на службу до Національної поліції та є працівниками правоохоронного органу, заступили на чергування у складі екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для виконання своїх службових обов`язків та направилися на чергування до Центрального та Заводського районів міста Миколаєва. У той же день, приблизно о 19:45 годині на перехресті вулиць Дачна та Крилова у місті Миколаєві, Миколаївської області, навпроти будинку №22 екіпаж «КОРВЕТ-0082» зупинив транспортний засіб «Nissan Note» тa перебував поруч із вказаним автомобілем. Приблизно о 19:55 годині по вулиці Крилова в місті Миколаєві рухався автомобіль «Nissan Micra» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який, порушуючи правила дорожнього руху, усвідомлюючи, що перед ним співробітник патрульної поліції, який перебуває при виконанні службових обов`язків, допустив наїзд на ОСОБА_9 та не зупиняючись, продовжив свій рух далі. При цьому, ОСОБА_7 який перебував за кермом службового автомобіля «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_2 з розпізнавальними знаками патрульної поліції, ввімкнувши проблискові вогні та ввімкнувши звукові сигнали, розпочав переслідування автомобіля «Nissan Micra» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Законні вимоги співробітника патрульної поліції ОСОБА_7 негайно зупинитись, які той неодноразово проголошувались через гучномовний пристрій, ОСОБА_3 проігнорував, навпаки збільшуючи швидкість свого руху та намагаючись відірватись від переслідування патрульного автомобіля. Разом з тим приблизно о 20:00 годині ОСОБА_10 наздогнав автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , який той зупинив біля будинку АДРЕСА_3 . Будучи у форменому одязі, знаходячись всередині автомобіля патрульної поліції, з включеними проблисковими вогнями, через гучномовний пристрій, діючи в межах діючого законодавства, ОСОБА_7 оголосив законну вимогу водію ОСОБА_3 заглушити двигун та вийти з автомобіля, однак останній на законні вимоги поліцейського не реагував, у зв`язку з чим ОСОБА_7 направився до зупиненого автомобіля, відчинив водійські двері, взяв своєю правою рукою за ліву руку ОСОБА_3 з метою обмеження його у пересуванні, при цьому продовжував висувати вимогу негайно вийти із автомобіля. На вказані дії та вимоги працівника поліції ОСОБА_3 реагував агресивно, відмовляючись їх виконувати, висловлювався нецензурною лайкою, та, діючи умисно, маючи на меті опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків з охорони громадського порядку та публічної безпеки, наніс своєю правою рукою декілька ударів в область передпліччя ОСОБА_7 , здавлював його руку своєю рукою та ривками пошкодив формений одяг поліцейського, а саме зірвав погон та шеврон. У подальшому ОСОБА_3 наніс своєю лівою ногою два удари в область правої ноги ОСОБА_7 , тим самим спричинивши тілесні ушкодження останньому у вигляді синців в ділянці правого плеча, саден в ділянці правої нижньої кінцівки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

Крім того 28.01.2021 близько 19:55 години, точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Nissan Micrа», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у темний час доби, по вологій, чистій, асфальтованій, освітленій ділянці проїзної частини вулиці Крилова, зі сторони вулиці Генерала Карпенка у напрямку до вулиці Курортної в місті Миколаєві, Миколаївської області, в районі будинку №22 по вулиці Крилова в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 3.5, 12.3, 12.4, 13.1, 13.3 ПДР України, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, при наближенні до нерухомого службового автомобіля з увімкненим проблисковим маячком синього кольору, який знаходився біля правого краю проїзної частини відносно напрямку руху ОСОБА_3 , не знизив швидкості свого руху до 40 км/год, не дотримався безпечного інтервалу, не обрав безпечної швидкості руху при виникненні перешкоди для його руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 після чого допустив контактування із нерухомим автомобілем «Nissan Note» державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 286 КК України та визнає його винуватим в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків та у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину визнав частково, фактично не заперечував щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України себе не вважав.

При безпосередньому допиті під час судового розгляду, пояснив, що напередодні 28.01.2021 року в нього стався конфлікт з дівчиною, який не було вичерпано і зранку того ж дня, тому він вирішив не йти на роботу та залишився вдома. Через деякий час він вийшов на вулицю, почистив від снігу автомобіль «Nissan Micrа», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його дівчині, зайшов до магазину, придбав 180 мл наливки, яку вжив повернувшись додому. Після цього він продовжив з`ясовувати стосунки зі своєю дівчиною по телефону, але, оскільки він знав де вона знаходиться та почував себе тверезим, вирішив поїхати та поговорити з нею віч-на-віч. Приблизно о 19:00 годин він сів у машину та поїхав по проспекту Центральному. Їхав повільно, а потім вирішив повернутися додому, тому на вулиці Бузника розвернувся та рушив в зворотному напрямку. Доїхавши до повороту він звернув на вулицю Крилова. Перед поворотом на вулицю Дачна, з правого боку біля обочини був припаркований поліцейський автомобіль та ще якесь авто. Він об`їхав їх з лівого боку, при цьому будь яких ударів не відчув. Доїхав до перехрестя, проїхав на зелене світло світлофора та звернув у свій двір будинку АДРЕСА_4 , де зайняв паркувальне місце та заглушив двигун. Увесь цей час він рухався дуже повільно, музику гучно не вмикав, але жодних ударів, сигналів або переслідування не бачив та не чув. Коли він тільки зупинився відкрилися його водійські двері та поліцейський, яким потім виявився ОСОБА_7 почав кричати що він збив дівчину та витягати його з-за керма. Оскільки він рухався зі швидкістю 40 км/год та не бачив що когось збив, він розгубився та взагалі не зразу зрозумів що це поліцейський, а коли вже оговтався казав, що самостійно вийде з машини. Разом з тим ОСОБА_7 реагував на нього агресивно, продовжував намагатися витягти його з машини та покласти на брудну, від талого снігу, землю. Потім ще під`їхали поліцейські, вони витягли його з машини, поклали на землю, одягли кайданки, та один з них боляче притискав його коліном у спину. Потім його посадили на заднє сидіння в поліцейську машину. ОСОБА_7 ходив навкруги машини. Поліцейські ображали його нецензурною лайкою, що його спровокувало та він почав їм відповідати аналогічно. Зауважив, що будь яких ударів ногами або руками ОСОБА_7 або іншим поліцейським не завдавав. Вже в ході досудового розслідування бачив автомобіль «Nissan Micrа», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував 28.01.2021, з механічними пошкодженнями, тому не заперечує що дійсно міг бути учасником ДТП. Цивільний позов ОСОБА_9 в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав, зазначив, що не має такої суми для його відшкодування, але сподівається, що зможе заробляти та відшкодовувати частинами. Заявлену потерпілою суму моральної шкоди вважав необґрунтовано завищеною. Зазначив, що шкодує з приводу того, що сів за кермо у нетверезому стані.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання потерпілого ОСОБА_7 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 28.01.2021 року з 19:00 він заступив на службу в нічну зміну в екіпажі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на службовому автомобілі «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_2 для патрулювання Центрального та Заводського району. Заїхали на автозаправку «ОККО», що знаходиться на перетині вулиці Карпенко та Морехідної, де до них майже зразу підійшов чоловік, який повідомив, що автомобіль «Nissan» сірого кольору з наліпкою, який рухається в напрямку «Намива», та водій якого можливо перебуває в стані алкогольного сп`яніння, виляє по дорозі та створює аварійні ситуації. Щоб перевірити повідомлення, вони виїхали та рушили в бік 2-го КП. Автомобіль «Nissan», про який казав чоловік, дійсно було виявлено. Водій зазначеного транспортного засобу пересікала сполошну лінію розмітки, не вмикала покажчики поворотів, тому її було зупинено на вулиці Крилова, в напрямку руху до вулиці Індустріальної. Автомобіль «Nissan» зупинився вздовж правого узбіччя, позаду, приблизно на відстані 2 м, припаркували службовий автомобіль, на якому були увімкненні сині проблискові маячки та аварійні сигнали. Він разом з ОСОБА_8 підійшли до водія. Було прийнято рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення. Кошевий повернувся в службовий автомобіль, а він покликав з собою ОСОБА_9 , оскільки не мав з собою планшету. Правопорушниця не захотіла виходити з автомобіля, тому він повісив ОСОБА_9 бодікамеру, вона залишилася біля автомобіля «Nissan», а сам повернувся і сів у поліцейське авто. Через секунд 15, було приблизно 20:00 годин, він побачив як промчав обвинувачений на своєму транспортному засобі та збив ОСОБА_9 , яка «перелетіла» через припаркований автомобіль правопорушниці. При цьому обвинувачений не зупинився та продовжив рухатися, тому він рушив за ним, проголошуючи за допомогою СГУ вимогу про зупинку, але ОСОБА_3 не реагував. Коли ОСОБА_3 почав здійснювати маневр повороту ліворуч, він побачив, що скло автомобіля з боку водія майже повністю відкрите, а тому ОСОБА_3 не міг не чути його вимог про зупинення та не бачити синіх та червоних проблискових маячків. Потім ОСОБА_3 заїхав між гаражі та почав буксувати. Він ззаду заблокував транспортний засіб ОСОБА_3 , оббіг автомобіль останнього на відстані приблизно 5-8 метрів, щоб побачити хто за кермом та чи не має він зброї. Він побачив, що водійське вікно залишається відкритим, ОСОБА_3 сидів за кермом і тримався за нього обома руками, тому він почав наближатися і голосно проголошувати команду щодо негайного зупинення транспортного засобу та його залишення. ОСОБА_3 не реагував. Він відкрив двері, схопив ОСОБА_3 за ліву руку та повідомив про збиття ним поліцейської. ОСОБА_3 почав чинити опір, хапав його за форму, зірвав шеврон, декілька разів вдарив правою рукою в область передпліччя та два рази ногою в праве коліно. Він провів прийом затримання, витяг ОСОБА_3 з автомобілю та поклав обличчям донизу. Коли він вів ОСОБА_3 в службовий автомобіль, той кричав, нецензурно лаявся та просив щоб його відпустили «покататися». Затримання відбувалося в подвір`ї будинку АДРЕСА_3 . На транспортному засобі, яким керував обвинувачений були наявні механічні пошкодження більше з правого боку: пошкоджено дзеркало, бампер, лобове скло. Наголошував, що особисто будь якого фізичного насилля до ОСОБА_3 не застосовував, так само як і спецзасобів. Затримання проводив у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію». Кайданки застосовувалися іншими працівниками поліції, які прибули на місце затримання. Крім того, зауважив, що з приводу отриманих тілесних ушкоджень звертався за медичною допомогою в ЛШМД, а потім в лікарню МВС, проходив діагностику колінного суглобу та лікування, але час від часу турбує больовий синдром.

Показання потерпілої ОСОБА_9 , яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснила, що 28.01.2021 року вона заступила на службу в нічну зміну в складі екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . На службовому автомобілі «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_2 вони заїхали на автозаправку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », щоб заправити автомобіль. За ними на заправку заїхав чоловік, який підбіг до них та обурено повідомив, що по району їздить автомобіль «Nissan», водій якого групо порушує ПДР. Вони вирушили з автозаправної станції щоб перевірити повідомлення. Зазначений транспортний засіб дійсно було виявлено та зупинено за пересічення суцільної лінії розмітки. За кермом виявилася жінка, відносно якої було прийнято рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зупинення відбулося по вулиці Крилова в напрямку вулиці Білої. Дорога в даному місті має по одній смузі руху в кожному напрямку. Транспортні засоби, які рухалися в попутному напрямку могли безперешкодно проїжджати. Службовий автомобіль припаркували позаду зупиненого на відстані приблизно 2 м з увімкненими проблисковими маячками. Потерпіла наголосила, що на ній був одягнений світловідбиваючий жилет, проїзна частина була дуже гарно освітлена, вона знаходилася біля дверей водія та роз`яснювала права, все зазначене фіксувалося за допомогою бодікамери. Потім вона хотіла повернутися до службового автомобіля, в якому в той час знаходилися ОСОБА_7 (за кермом) та ОСОБА_8 , вже зайшла за заднє колесо зупиненого автомобіля та побачила що на неї на великій швидкості, приблизно 80 км/год, рухається транспортний засіб обвинуваченого. Відступити їй було нікуди. Транспортний засіб обвинуваченого вперше побачила, ще коли він знаходився за службовим автомобілем, але все відбулося дуже швидко світло фар і зразу удар. Внаслідок ДТП отримала різні тілесні ушкодження, в тому числі і забій головного мозку тяжкого ступеню. Довго лікувалася та до теперішнього часу потребує як лікування так постійних витрат на підтримання свого естетичного вигляду внаслідок понівечення обличчя. Підтримала цивільний позов у повному обсязі. Зауважила, що ОСОБА_3 не проявив бажання щодо надання будь якої допомоги на лікування, та не вважав за необхідне навіть вибачитися за вчинене.

Покази свідка ОСОБА_12 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_3 знає наглядно. У 2021 році, точної дати не пам`ятає в темний час доби він йшов через двір та бачив багато поліцейських, які кричали, що ОСОБА_3 когось збив на машині. Наступного дня сусіди казали що машину ОСОБА_3 забрали на штрафмайданчик.

Покази свідка ОСОБА_13 , надані ним при безпосередньому допиті під час судового розгляду, з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_3 проживає у будинку АДРЕСА_3 та у 2021 році, точної дати та часу не пам`ятає, у темний час доби бачив велику кількість поліцейських у дворі, суд вважає такими, що не встановлюють обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно витягу з ЄРДР 28.01.2021 року було зареєстроване кримінальне провадження №0000263 за ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 286 КК України, з наступними фабулами: 28.01.2021 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_7 (командир роти № 2 батальону № 3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший лейтенант поліції), щодо вжиття заходів до ОСОБА_3 , який 28.01.2021 близько 20:10 год, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , спричинив заявнику тілесні ушкодження, тобто працівнику поліції під час виконання ним своїх службових обов`язків; 28.01.2021 приблизно об 20:40 год в АДРЕСА_6 , відбулася дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішохода з подальшим наїздом на т/з), за участі автомобіля «Nissan Micra» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Nissan Note» р.н. НОМЕР_4 . В подальшому правова кваліфікація була змінена з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України.

Рапортом старшого інспектора чергового Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 на ім`я т.в.о. начальника Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 про те, що 28.01.2021 було отримано рапорт співробітника та зареєстровано ЄО за № 1750 як: інші злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 28.01.2021 близько 20:10 у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинив ОСОБА_7 (командиру роти №2 батальйону №3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ) тілесні ушкодження у вигляді саднів на руці під час виконання ним службових обов`язків.

Електронним рапортом, про реєстрацію в ЄО №1739 від 28.01.2021 повідомлення по телефону про те, що 28.01.2021 о 20:40 за адресою: район м. Миколаїв, вулиця Крилова на перетині з вулицею Біла, в бік вулиці Індустріальної, скоєно наїзд на поліцейського УПП екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_17 . Водій автомобіля марки «Nissan Micra» р.н. НОМЕР_1 втік з місця пригоди.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.01.2021, яким зафіксоване прийняття заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_18 усної заяви від ОСОБА_7 , в якій останній просить прийняти міри до ОСОБА_3 , який 28.01.2021 об 20:10, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , спричинив йому тілесні ушкодження під час виконання ним службових обов`язків.

Протоколом огляду речей та документів з додатком у вигляді фотозображень від 29.01.2021, згідно якого слідчий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_19 провів огляд службової куртки чорного кольору розміром 170-100-94 добровільно виданої потерпілим ОСОБА_7 . В ході огляду встановлено, що на правому рукаві на З см нижче від плеча виявлено слід у вигляді ниток у формі шеврона, разом із курткою надано окремо відірваний шеврон з вишитим написом «Патруль» герб міста Миколаєва та «Миколаїв» на 1 см нижче пришита, однак майже відірвана липучка на якій розміщений погон спеціального звання старший лейтенант поліції з вишитими трьома квітками під погоном пришитий номер спеціального жетону 5314, на правому рукаві виявлені потертості та забруднення. Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_19 від 29.01.2021, оглянуту куртку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000263 та передано до камери схову ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Протоколом освідування особи від 29.01.2021, яким зафіксовано проведення слідчим ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_20 освідування ОСОБА_7 , на підставі постанови прокурора ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_21 , за участю спеціаліста СМЕ ОСОБА_22 та в присутності понятих. Проведеним освідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого плеча у верхній його третині 6х10 см; в ділянці правої нижньої кінцівки в колінному суглобі малося садно розміром 1,5х1,5 см.

Висновком експерта №101 ОСОБА_22 наданим на виконання постанови слідчого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_23 від 29.01.2021, яким встановлено, що у ОСОБА_7 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синців в ділянці правого плеча, садна в ділянці правої нижньої кінцівки. Дані тілесні пошкодження утворилися від не більш трьох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, незадовго до моменту огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне). Діагноз «дисторзія зв`язок правого колінного суглобу, больовий синдром, ПРС 2 ст.» при оцінки ступеню тяжкості тілесних пошкоджень до уваги не приймався, так як не підтверджений об`єктивними клінічними даними. Судово-медичних даних про подальший розлад здоров`я потерпілого не мається. Взаєморозташування потерпілого та нападника (нападників) під час нанесення тілесних пошкоджень могло змінюватись. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину як з прискоренням так і без такового малоймовірно. Тілесних пошкоджень характерних для самооборони на тілі потерпілого не мається.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, яким зафіксовано затримання 29.01.2021 о 23:10 слідчим ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_20 в присутності захисника ОСОБА_24 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі п.п 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

На вимогу (в порядку ст. 93 КПК України) слідчого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_19 від 29.01.2021, начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_25 було направлено копію книги нарядів УПП №551, розпочату 07.04.2020, журнал № 231 реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю, посадову інструкцію командира роти ІНФОРМАЦІЯ_8 , затверджену начальником управління ОСОБА_26 , з якою було ознайомлено ОСОБА_7 29.09.2020, та інформацію, щодо розстановки сил та засобів батальйону №3 з 21:00 28.01.2021 до 09:00 29.01.2021, відповідно до якої ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 входили до складу екіпажу «Корвет 0082» з зоною реагування Заводський та Центральний район м. Миколаєва.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.01.2021, схемою та таблицями зображень до нього, складеними слідчим СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 , за участю понятих, якими зафіксовано огляд проїжджої частини в АДРЕСА_6 , в напрямку від вулиці Білої до вулиці Курортної, а також положення транспортного засобу «Nissan Note» р.н. НОМЕР_4 відносно проїжджої частини, напрямок руху пішоходу. Огляд з приводу наїзду на пішохода та наїзду на стоячий ТЗ було розпочато о 21:20 годині та закінчено о 21:55 годині. Огляд проводився при похмурих погодних умовах без опадів, у темний час доби, наявне міське електроосвітлення. Крім того оглядом встановлено, що ділянка, яка оглядалася, має асфальтобетонне (середньозернистий асфальтобетон) вологе чисте покриття, по 1 смузі руху в протиположних напрямках, горизонтальну розмітку нанесену білим кольором 1.5 ПДР. Видимість у напрямку руху, згідно визначення п. 1.10 ПДР України з робочого місця водія та конкретної перешкоди нічим не обмежена. Також зазначеним протоколом були зафіксовані механічні пошкодження наявні на транспортному засобі «Nissan Note» р.н. НОМЕР_4 , а саме: розбитий задній гальмівний сигнал, відсутній задній склоочисник, розбите дзеркало заднього виду ліве, потертості лакофарбового покриття через усю ліву сторону авто по направленню ззаду в перед. При огляді було вилучено автомобіль «Nissan Note» р.н. НОМЕР_4 , 2 частини пластику чорного кольору та дзеркальний елемент, праве бокове дзеркало сірого кольору з маркуванням «Nissan».

Постановою слідчого СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 від 29.01.2021 автомобіль «Nissan Note» р.н. НОМЕР_4 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власниці.

Протоколом огляду місця події з таблицею зображень від 28.01.2021, в якому відображено оглядслідчим СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 , за участю понятих у період часу з 22:00 до 22:40 години, двору житлового будинку АДРЕСА_3 , де на площадці посеред двору було виявлено автомобіль сірого кольору марки «Nissan Micra» р.н. НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями , характерними для дорожньо-транспортної пригоди, а саме: розбите переднє вітрове скло з пасажирської сторони; деформований передній бампер з правої сторони; розбита права передня фара головного освітлення; відсутнє (відірване внаслідок ударної дії) праве бокове дзеркало заднього виду. На передньому бампері в районі правої фари головного освітлення наявне нашарування речовини чорного кольору.

Постановами слідчого СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 від 29.01.2021 праве бокове дзеркало сірого кольору з маркуванням «Nissan», 2 частини пластику чорного кольору та дзеркальний елемент визнано речовими доказами та передано в кімнату для зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Протоколом обшуку від 03.02.2021, яким зафіксовано проведення слідчим ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_27 , на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_28 від 01.02.2021, за участю підозрюваного ОСОБА_3 та захисників: ОСОБА_29 , ОСОБА_5 , спеціалістів: інспектора ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_30 та молодшого інспектора ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_31 , понятих та власника майна ОСОБА_32 , обшуку автомобіля «Nissan Micra» р.н. НОМЕР_1 , в ході якого було вилучено: кепку чорного кольору та дитячу іграшку у формі ведмедика (передані на зберігання ОСОБА_33 ), страховий поліс АО № 0272699, змив з внутрішньої сторони двері (лівої сторони), змив з керма, змив з важеля коробки переміщення передач, слід з важеля коробки переміщення передач, слід з керма. Постановою слідчого від 03.02.2021, вилучені речі, окрім переданих на зберігання ОСОБА_33 , були визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000263 та передані на зберігання до кімнати, для зберігання речових доказів в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04.02.2021, з якого слідує, що слідчим СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 , на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_28 від 01.02.2021, було здійснено тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_7 , а саме до відеозаписів з нагрудних камер: камера №3911, що перебувала у поліцейської взводу 2 роти 2 батальйону 3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 ; камера №4064, що перебувала у інспекгора взводу 1 роти 2 батальйону З ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_34 ; камера №4077, що перебувала у поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону З ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_35 ; камера №4055, що перебувала у інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_36 , камера №4007, що перебувала у поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону З ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_37 та вилучено відповідні копії відеозаписів.

Протоколом огляду предмету від 05.02.2021, яким зафіксовано огляд слідчим ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_27 оптичного диску, на якому міститься дві папки з назвою «3911» (чотири відео файли) та «4078» (два відео файли). При огляді відео файлів були зроблені відповідні скрін-шоти, які дають змогу відтворити хронологію подій 28.01.2021 року щодо ДТП, а саме: розташування зупиненого працівниками поліції автомобіля «Nissan Note» р.н. НОМЕР_4 , службового автомобіля та самих поліцейський екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також місце знаходження потерпілої ОСОБА_9 в момент наїзду на неї транспортного засобу під керуванням обвинуваченого 28.01.2021 о 19:55.

Постановою слідчого СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 від 05.02.2021 оптичний диск « ІНФОРМАЦІЯ_12 », на якому наявні дві папки з назвою «3911» та «4078», визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, вирішено зберігати його в матеріалах кримінального провадження № 0000263.

Протоколом огляду предмету від 05.02.2021, яким зафіксовано огляд слідчим ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_27 оптичного диску, на якому міститься дві папки з назвою «4007» (шість відео файли) та «4055» (один відео файл). При огляді відео файлів були зроблені відповідні скрін-шоти, які відображають механічні пошкодження виявлені на автомобілі «Nissan Micra» р.н. НОМЕР_1 , а також обставини застосування до ОСОБА_3 спецзасобів.

Постановою слідчого СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 від 05.02.2021 оптичний диск «Axent», на якому наявні дві папки з назвою «4007» та «4055», визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, вирішено зберігати його в матеріалах кримінального провадження № 0000263.

Протоколом огляду предмету від 05.02.2021, яким зафіксовано огляд слідчим ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_27 оптичного диску, на якому міститься шість відео файлів. При огляді відео файлів були зроблені відповідні скрін-шоти, які відображають спілкування ОСОБА_3 з працівниками поліції та його поведінку в службовому автомобілі.

Постановою слідчого СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 від 05.02.2021 оптичний диск « ІНФОРМАЦІЯ_12 », на якому наявні шість відеофайлів визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, вирішено зберігати його в матеріалах кримінального провадження № 0000263.

Протоколом огляду предмету від 05.02.2021, яким зафіксовано огляд слідчим СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 оптичного диску, на якому міститься одинадцять відео файлів, при огляді яких були зроблені відповідні скрін-шоти, які відображають спілкування ОСОБА_3 з працівниками поліції під час його перебування в службовому автомобілі.

Постановою слідчого СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 від 05.02.2021 оптичний диск « ІНФОРМАЦІЯ_12 », на якому наявні одинадцять відеофайлів визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, вирішено зберігати його в матеріалах кримінального провадження № 0000263.

Висновком експерта № СЕ-19/115-21/1308-ІТ від 04.02.2021, відповідно до якого судовий експерт ОСОБА_38 , на виконання постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 про призначення судової інженерно-транспортної експертизи, встановив, що на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система та фари головного освітлення автомобіля «Nissan Micra» р.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані.

Висновком експерта № СЕ-19/115-21/1302-ТР від 04.02.2021, відповідно до якого судовий експерт ОСОБА_39 , на виконання постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 про призначення трасологічної експертизи, дійшов до висновку, що два фрагменти пластику з розмірами 253x148x4,5 мм та 183x88x4 мм, вилучені в ході огляду місця події за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 28.01.2021 в АДРЕСА_6 , за участю автомобіля "Nissan Micra", p.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який здійснив наїзд на ОСОБА_9 , з подальшим наїздом нa стоячий автомобіль "Nissan Note", p.н. НОМЕР_6 , раніше були конструктивними частинами корпусу дзеркала заднього огляду з водійської сторони автомобіля "Nissan Note", p.н. НОМЕР_6 , фрагмент пластику, розмірами 183х88x4 мм, складав єдине ціле із корпусом дзеркала заднього огляду з водійської сторони автомобіля "Nissan Note", p.н. НОМЕР_6 . Дзеркальний елемент з розмірами 158x100 мм не складав єдине ціле із атомобілем "Nissan Note", p.н. НОМЕР_6 .

Висновком експерта № СЕ-19/115-21/1313ІТ від 04.02.2021, відповідно до якого судовий експерт ОСОБА_40 , на виконання постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 про призначення інженерно-транспортної експертизи, встановив, що пошкодження і сліди, що знаходяться в правій передній частині на автомобілі «Nissan Miсrа» р/н НОМЕР_7 , є наслідками контакту автомобіля з об`єктом відповідної міцності, яким може бути тіло людини. Інших пошкоджень і слідів, характерних для контакту поверхонь деталей кузова автомобіля з тілом пішохода не виявлено. Автомобіль «Nissan Micra» p/н НОМЕР_1 контактував з тілом пішохода правою передньою частиною (праве дзеркало заднього виду, праві передні двері). Викодячи з розташування зафіксованої слідової інформації неможливо зробити висновок про розташування місця наїзду автомобіля «Nissan Micra» НОМЕР_1 на пішохода через недостатність слідової інформації. Пошкодження і сліди, що знаходяться в задній частині на автомобілі «Nissan Note» p/н НОМЕР_6 , є наслідками контакту автомобіля з об`єктом відповідної міцності, яким може бути тіло людини, дані сліди контактування могли утворитися внаслідок відкидання тіла пішохода на автомобіль «Nissan Note» p/н НОМЕР_6 , після наїзду на пішохода автомобілем «Nissan Micra» р/н НОМЕР_1 . Інших пошкоджень і слідів, характерних для контакту поверхонь деталей кузова автомобіля з тілом пішохода не виявлено. Не виключено контактування правого дзеркала заднього виду автомобіля «Nissan Micra» p/н НОМЕР_8 з лівим дзеркалом автомобіля «Nissan Note» p/н НОМЕР_6 , встановити кут їх контакту та взаємне розташування неможливо. Неможливо встановити взаємне розташування автомобілів.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2021 року з таблицею зображень, в якому слідчим ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_27 , за участю понятих та потерпілого ОСОБА_7 , було зафіксовано показання останнього при відтворенні обставин ДТП 28.01.2021 щодо послідовності його дій та дій ОСОБА_9 під час зупинення автомобіля «Nissan Note» p/н НОМЕР_6 , розташування транспортних засобів, знаходження ОСОБА_9 в момент наїзду на неї, внаслідок чого було зроблено відповідні заміри та складено схему. В подальшому протокол та схема були підписані учасниками без зауважень.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2021 року з таблицею зображень, в якому слідчим ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_27 , за участю понятих та свідка ОСОБА_8 , було зафіксовано показання останнього при відтворенні обставин ДТП 28.01.2021 щодо послідовності його дій, дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під час зупинення автомобіля «Nissan Note» p/н НОМЕР_6 , розташування транспортних засобів, знаходження ОСОБА_9 в момент наїзду на неї, внаслідок чого було зроблено відповідні заміри та складено схему. В подальшому протокол та схема були підписані учасниками без зауважень.

Висновком експерта № 21-127 від 09.03.2021, відповідно до якого головний судовий експерт ОСОБА_41 , на виконання постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 про призначення автотехнічної експертизи по дослідженню обставин і механізму ДТП, встановив, що за умов, викладених в постанові про призначення експертизи і матеріалах провадження, водію автомобіля «Nissan Micra», р.н. НОМЕР_9 , з моменту виявлення пішохода, якій знаходився на проїзної частині в напрямку руху автомобіля, в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, викладеними в п.п. 12.4, 12.3, 13.1, 13.3 ПДР а саме: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху». За умов, викладених в постанові про призначення експертизи матеріалах провадження водій автомобіля «Nissan Micrа», р.н. НОМЕР_8 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. За умов, викладених в постанові про призначення експертизи і матеріалах провадження, дії водія автомобіля «Nissan Micra», p.н. НОМЕР_1 , передуючи ДПП, не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.3, 13.1, 13.3 ПДР і з технічної точки зору находяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Згідно висновку ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_3 28.01.2021 о 21:55 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Копією карти виїзду ШМД № 373 від 28.01.2021, отриманою слідчим СВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 від головного лікаря КНП « ІНФОРМАЦІЯ_15 » ОСОБА_42 , з якої вбачається, що 28.01.2021 швидка виїжджала на місце ДТП, адреса виклику ОСОБА_43 . Зі слів очевидців пацієнтку ОСОБА_9 збив автомобіль при виконанні посадових обов`язків і поїхав в невідомому напрямку. ОСОБА_9 було госпіталізовано до ІНФОРМАЦІЯ_16 з діагнозом: перелом нижньої щелепи, закрита ЧМТ, СГМ?.

Відповідно до висновку експерта №92 від 29.01.2021, наданого на виконання постанови слідчого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_27 , судовий експерт ОСОБА_44 зробив підсумки, що У ОСОБА_9 , 1998 р.н. мають місце тілесні пошкодження у вигляді відкритого двостороннього перелому нижньої щелепи у ментальному відділі зі зміщенням уламків, закритого перелому лівої вилицевої кістки, осколкового перелому латеральної та нижньої стінки лівої очниці зі зміщенням уламків, перелому внутрішньої та зовнішньої стінок правої гайморової пазухи без зміщення уламків, перелому зовнішньої та внутрішньої пластин лівого крилоподібного відростка внутрішньої клиновидної кістки зі зміщенням уламків, гемосинуса, підшкірної емфіземи, струсу головного мозку, множинних синців, саден обличчя, обох верхніх та нижніх кінцівок, наскрізної рани верхньої губи, пішдкірної гематоми лівої тем`яно-потиличної ділянки, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаний в постанові - 28.01.2021 року, в умовах ДТП (зіткнення пішоходу та автотранспортного засобу), не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Експерт ОСОБА_45 допитана в судовому засіданні, пояснила, що експертиза нею проводилася 29.01.2021 в один день. При цьому вона виїжджала до лікарняного закладу, де проходила лікування ОСОБА_9 , вивчала медичну картку стаціонарного хворого, всю історію хвороби, КГ головного мозку, але на момент проведення експертного дослідження вся медична документація потерпілої нею не досліджувалася.

З урахуванням викладеного судом було задоволено клопотання представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_46 про призначення додаткової судово-медичної експертизи, враховуючи, що експертом ОСОБА_47 при проведенні експертного дослідження № 92 від 29.01.2021, не було безпосередньо досліджено медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_9 в ІНФОРМАЦІЯ_17 , а також медичну документацію, що стосується проходження потерпілою стаціонарного лікування в ДУ " ІНФОРМАЦІЯ_18 " після 29.01.2021.

У висновку експерта №680 від 01.11.2023, наданим на виконання ухвали суду від 28.02.2023 у справі №487/1989/21, лікар судово-медичний експерт ОСОБА_45 зазначила, що на підставі додатково наданих медичних документів та огляду потерпілої у відповідності до винесених на розгляд судово-медичного експерту питань, вона прийшла до наступних підсумків: у ОСОБА_9 , 1998 р.н. мають місце тілесні пошкодження у вигляді відкритого двостороннього перелому нижньої щелепи у ментальному відділі зі зміщенням уламків закритого перелому лівої вилицевої кістки, осколкового перелому латеральної та нижньої стінки лівої очниці зі зміщенням уламків, перелому внутрішньої та зовнішньої стінок правої гайморової пазухи без зміщення уламків, перелому зовнішньої та внутрішньої пластин лівого крилоподібного відростка клиновидної кістки зі зміщенням уламків, гемосинуса, підшкірної емфіземи, забою головного мозку легкого ступеню з синдромом вегетативної дисфункції астеноневротичним синдромом, множинних синців, саден обличчя, обох верхніх та нижніх кінцівок, наскрізної рани верхньої губи зліва, підшкірної гематоми лівої тім`яно-потиличної ділянки, після травматичної асиметрії обличчя які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Діагноз «забій головного мозку важкого ступеню» при оцінки ступеню тяжкості тілесних пошкоджень до уваги не приймався, так як не підтверджений об`єктивними клінічними даними, та даними додаткових методів дослідження - комп`ютерною томограмою головного мозку, люмбальною пункцією, згідно «Протоколам надання медичної допомоги хворим з черепно-мозковою травмою» МОЗ України, також п. 4.6 «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень». Описана симптоматика в наданих медичних документах більше відповідає діагнозу забою головного мозку легкого ступеню. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаний в постанові - 28.01.2021 року, в умовах ДТП (зіткнення пішоходу та автотранспортного засобу), не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Ухвалою суду від 20.06.2024 було задоволено клопотання прокурора та призначено у даному кримінальному провадженні комісійну судово-медичну експертизу, для усунення протиріч, встановлених попередніми висновками експертів.

Відповідно до висновку судово-медичної експертної комісії № 73-к від 31.01.2025, комісія у складі: голови комісії ОСОБА_48 , членів: ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , зробила підсумки, що у ОСОБА_9 , 1998 р.н., мають місце тілесні ушкодження у вигляді відкритого двостороннього перелому нижньої шелепи у ментальному відділі зі зміщенням уламків, закритого перелому лівої вилицевої кістки, осколкового перелому латеральної та нижньої стінки лівої очниці зі зміщенням уламків, перелому внутрішньої та зовнішньої стінок правої гайморової пазухи без зміщення уламків, перелому зовнішньої та внутрішньої пластин лівого крилоподібного відростку клиноподібної кістки зі зміщенням уламків, гемосинусу, підшкірної емфіземи, забою головного мозку важкого ступеню з синдромом вегетативної дисфункції, астеноневротичним синдромом, множинних синців, саден обличчя, обох верхніх та нижніх кінцівок, наскрізної рани верхньої губи зліва, підшкірної гематоми лівої тім`яно-потиличної ділянки, посттравматичної асиметрії обличчя, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаний в постанові - 28.01.2021 року, одномоментно в умовах ДТП (зіткнення пішоходу та автотранспортного засобу), не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Отже, встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, з точки зору їх належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінуємих йому злочинів. При цьому судом враховано висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбеера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, в яких зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

При цьому суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_3 , наданих під час судового розгляду, в частині того, що він не спричиняв працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, оскільки дані твердження спростовуються обставинами встановленими під час судового розгляду та дослідженими доказами.

Крім того, суд зауважує, що надані стороною захисту виписки з ЛШД щодо звернення 29.01.2021 ОСОБА_3 за медичною допомогою з приводу спричинення йому працівниками поліції при затриманні тілесних ушкоджень у вигляді забою грудної клітини, ссадн нижніх, верхніх кінцівок та обличчя, не відповідають вимогам ст. 84-86 КПК України та не виключають вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Щодо зауважень захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_29 з приводу недопустимості доказів, а саме протоколу освідування ОСОБА_7 від 29.01.2021, оскільки зазначена слідча дія була проведена слідчим ОСОБА_20 на підставі постанови прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_21 , який не входив до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Верховний Суд у своїй постанові від 31 серпня 2022 року справа № 345/3956/18, зауважив, що, вирішуючи кримінальну справу, суд має приймати інформоване рішення, тобто робити свої висновки щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, виходячи з усієї релевантної інформації, яку сторонам вдалося отримати і надати суду. Натомість правила недопустимості доказів є обмеженням цього загального принципу, дозволяючи або зобов`язуючи виключати з процесу доказування інформацію, яка потенційно може мати істотне, а іноді й вирішальне значення для справи. Саме тому виключення потенційно важливих відомостей, тобто визнання їх недопустимими незалежно від їх причетності до справи і доказового значення, є крайнім заходом, до якого слід звертатися в разі, якщо іншими засобами неможливо забезпечити справедливого судового розгляду. В основі створення правил про недопустимість доказів лежать кілька міркувань. Насамперед це виключення потенційно недостовірних доказів або доказів, достовірність яких неможливо перевірити.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 241 КПК України слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.

Як було установлено в ході судового розгляду, освідування ОСОБА_7 було проведено на підставі постанови прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_21 від 29.01.2021 на предмет наявності чи відсутності на його тілі тілесних ушкоджень.

Під час освідування ОСОБА_7 були присутні поняті та експерт СМЕ ОСОБА_22 . Протокол освідування особи від 29.01.2021 підписано всіма учасниками слідчої дії, від яких жодних зауважень щодо його змісту не надходило.

Як зазначила ОСОБА_51 у своїй Постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 послідовність викладу в диспозиції ст. 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження, дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, які законодавець визначив як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду мають бути права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права. На користь такого висновку свідчить зміст ст. 87 КПК України, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання.

ВП ВС констатувала, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

У кожному із зазначених вище випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України. У разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося.

Обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником під час судового розгляду не було зазначено та доведено, в чому саме полягало істотне порушення прав та свобод ОСОБА_3 внаслідок прийняття процесуального рішення прокурором ОСОБА_21 . До того ж, постанова про проведення освідування є лише підставою для проведення такої слідчої дії і не впливає на встановлені, в ході її проведення, обставини.

Крім того, при проведенні судово-медичної експертизи №101, судово-медичний експерт ОСОБА_22 досліджував не лише протокол освідування ОСОБА_7 , а й інші медичні довідки.

Отже суд доходить до переконання про відсутність підстав для визнання протоколу освідування потерпілого ОСОБА_7 недопустимим доказом.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладену у справі «Еззе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст. 12 КК України, вчинено нетяжкий та тяжкий злочин.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 65 КК України є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_19 , та в ІНФОРМАЦІЯ_20 не перебуває. Постановою ІНФОРМАЦІЯ_10 від 06.02.2025 був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій ч. 2 ст. 345 КК України та у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами, а також застосувати ч. 1 ст. 70 КК України. .

У кримінальному проваджені представником потерпілої ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_52 було заявлено цивільний позов, у якому він просив стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь ОСОБА_9 майнову шкоду у сумі 119 760,92 грн., яка складається із витрат на лікування та косметологічні процедури, витрат на правовому допомогу у розмірі 24250 грн. та моральну шкоду у сумі 1458000 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження, проходила тривале стаціонарне та амбулаторне лікування, змушена була витрачати значні кошти на усунення естетичних недоліків обличчя, які стали наслідком злочину. Зазначив, що окрім майнової шкоди неправомірними діями винуватця ДТП ОСОБА_9 також завдано моральної шкоди, спричиненої моральними та фізичними стражданнями, які призвели до негативних змін у її житті.

Згідно із ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У частині 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 3-51гс14.

Разом з тим позивач має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Так у позовній заяві представник просить стягнути на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 119760,92 грн., яку вона змушена була витратити на лікування.

Отже, розглянувши заявлений цивільний позов відповідно до положень ст.1166 ЦК України, дослідивши матеріали справи, а саме квитанції з придбання лікарських препаратів та оплату медичних послуг на суму 10 821,68 грн., суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди на зазначену суму, оскільки цивільним позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку дій обвинуваченого ОСОБА_3 28.01.2021 року та необхідністю придбання потерпілою продуктів харчування та інших товарів на суму 2797,92 грн. Разом з тим суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого, як майнової шкоди, витрат потерпілої на косметологічні процедури, оскільки таки витрати не були підтвердженні належними та допустимими доказами. План корекції естетичних недоліків, складений косметологом ОСОБА_53 07.04.2021, який було приєднано до позовної заяви, не свідчить про понесені потерпілою фактичні витрати на оплату будь-яких косметологічних процедур.

Крім того відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Пункти 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 передбачають, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення ЄСПЛ у справі "STANKOV v. BULGARIA" № 68490/01 від 12 липня 2007).

Моральну шкоду неможливо відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

При встановленні суми грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує встановлені під час судового розгляду кримінального провадження обставини, глибину фізичних та душевних страждань, пов`язаних з противоправною поведінкою обвинуваченого, ступінь тяжкості отриманих потерпілою в результаті ДТП тілесних ушкоджень, складність та тривалість лікування, обсяг і характер змін у житті, істотність зусиль, яких вона вимушена докладати до відновлення попереднього способу життя, інтенсивність та тривалість моральних страждань.

Таким чином, суд доходить до висновку, що протиправними діями обвинуваченого безсумнівно були завдані моральні страждання потерпілій, що відображено і в висновку психолога №25/2021 від 12.04.2021. При цьому, суд, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь глибини та тривалості душевних страждань потерпілої, вважає за необхідне стягнути моральну шкоду з ОСОБА_54 у розмірі 250 000 грн.

Крім того позивач просив стягнути з цивільного відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24250 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Так у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (остаточне рішення 02 червня 2014) зазначено, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (пункт 268).

Надання професійної правничої допомоги потерпілій ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_52 підтверджується відповідним ордером. Будь яких доказів на підтвердження витрат потерпілої на правничу допомогу до позовної заяви приєднано не було, так само як і не було надано в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення цивільного позову в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 2 ст. 345 КК України - один рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 286 КК України чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання 29.01.2021 року та до 30.01.2021(включно).

Цивільний позов адвоката ОСОБА_55 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_56 ( ОСОБА_57 ) 250 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 10 821,68 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта у сумі 9120,31 грн.

Речові докази по справі:

-куртку разом із шевроном, що зберігається у камері схову ІНФОРМАЦІЯ_13 , за адресою: АДРЕСА_8 повернути власнику ОСОБА_7 ;

- автомобіль «Nissan Micra», p.н. НОМЕР_1 , разом із ключем чорного кольору маркуванням «Nissan» - повернути власнику ОСОБА_58 . Арешт, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_21 від 08.02.2021 (справа №487/560/21, провадження №1-кс/487/856/21) скасувати.;

- автомобіль «Nissan Note», p.н. НОМЕР_4 , переданий власнику на відповідальне зберігання залишити власнику;

-праве бокове дзеркало сірого кольору з маркуванням «Nissan», дві частини пластику чорного кольору та дзеркальний елемент, змиви з внутрішньої сторони передньої лівої двері, з керма та з важеля коробки перемикання передач автомобіля «Nissan Micra», p.н ВЕ0026В

-Т, а також запахові сліди з керма та з важеля коробки перемикання передач автомобіля «Nissan Micrа» р.н. НОМЕР_7 , що зберігаються у кімнаті для зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_9 , за адресою: м, Миколаїв, вул. Спаська - знищити;

-чотири оптичних диска, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження №0000263 зилишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1