Справа № 307/1897/25
Провадження №1-кс/307/323/25
УХВАЛА

про арешт тимчасово вилученого майна

29 травня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 та власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

встановила:

Старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 19 серпня 2024 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000345 від 27 травня 2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування вказаного клопотання старший слідчий зазначив, що 26.05.2025, приблизно о 12 год. 30 хв. працівниками поліції ГРПП 4 ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в селищі Дубове по вул. Мадара, Тячівського району, Закарпатської області, на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліції», було зупинено мотоцикл марки «Шінерай», без реєстраційного номерного знаку під керуванням ОСОБА_4 , під час спілкування з яким, працівниками поліції було виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_4 було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння, однак ОСОБА_4 пройти огляд відмовився, при цьому намагався надати неправомірну вигоду працівнику поліції ОСОБА_6 в сумі 100 доларів США, двома купюрами номіналом по 50 доларів США.

26 травня 2025 року під час огляду місця події, який проводився у приміщенні кабінету сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що розташовано за адресою: селище Дубове, вул. Подольського, 46, Тячівського району, Закарпатської області, було вилучено вказані грошові кошти в сумі 100 доларів США, дві купюри номіналом по 50 доларів США із серійними номерами MI 29329651A та ME55956141A.

27 травня 2025 року вказані грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000345 від 27 травня 2025 року.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність в арешті тимчасово вилученого майна.

Під час розгляду клопотання слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання до суду не прибув, однак його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку старшого слідчого та дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положенням п. 3 ч. 2 цієї статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України, арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Із зазначеного клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України (а. с. 1-2).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2025 року за №0000345 за ч. 1 ст. 369 КК України (а. с. 3).

Із рапорту події та протоколу огляду місця події від 26 травня 2025 року 26 травня 2025 року та письмових з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він 26 травня 2025 року, приблизно о12 год. 10 хв. був зупинений працівниками поліції у с-щі. Дубове по вул. Мадара через відсутність номерного знаку на мотоциклі; під час перевірки документів було встановлено, що в нього відсутнє посвідчення водія відповідної категорії, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився, так як в день перед подією вживав алкоголь. Після чого працівники поліції запросили його пройти до адміністративної будівлі ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області с-ща. Дубове для складання протоколів. Перебуваючи у приміщенні, працівник поліції включив боді-камеру та приступив до складання протоколів, на що він, ОСОБА_4 , щоб на нього не складали протоколи запропонував працівнику поліції грошові кошти, після чого поліцейський ОСОБА_8 попередив його про кримінальну відповідальність, однак він, ОСОБА_4 взяв грошові кошти у розмірі 100 доларів США, двома купюрами номіналом по 50 доларів США зі своєї кишені та поклав їх на стіл працівника поліції, при цьому сказавши, що можливо так можна вирішити питання; працівник поліції відмовився та повідомив, що телефонує на лінію 102 (а. с. . 4 7, 8).

27 травня 2025 року вказані грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000345 від 27 травня 2025 року (а. с. 9)

Ураховуючи наведене, а також те, що вилучене майно є речовими доказами та з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вказане майно.

Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:

Клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити повністю.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 від 27 травня 2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном, а сааме: на грошові кошти в сумі 100 доларів США, купюрами номінальною вартістю по 50 доларів США в кількості дві штуки, із серійними номерами MI 29329651A та ME55956141A, власником яких є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 та власнику майна ОСОБА_4 .

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 03 червня 2025 року о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1