УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 Справа №607/18653/25 Провадження №1-кс/607/5247/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ще Козова Тернопільського району Тернопільської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , із вищою освітою, директора ТОВ "Вінхантер", заміжньої, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2025 заступник начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000652 від 04.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000652 від 04.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений період часу, однак не пізніше березня 2018 року, ОСОБА_4 та невстановлені досудовим розслідуванням особи отримали інформацію щодо наявності земельної ділянки на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відноситься до земель лісового господарства Вінницького військового лісництва ДП «Шепетівський військовий лісгосп», , та, відповідно, не внесеної до Державного земельного кадастру і до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отримавши вищезазначену інформацію, у невстановлений період часу, однак не пізніше березня 2018 року, з метою подальшої реалізації ОСОБА_8 , який мав намір придбати вищевказану земельну ділянку, у ОСОБА_4 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману із використанням завідомо підроблених документів земельною ділянкою на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відноситься до земель лісового господарства Вінницького військового лісництва ДП «Шепетівський військовий лісгосп», . Надалі, з метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановлений період часу, однак не пізніше березня 2018 року, з метою оформлення права власності та подальшої реалізації земельної ділянки на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відноситься до земель лісового господарства Вінницького військового лісництва ДП «Шепетівський військовий лісгосп», , ОСОБА_4 надала невстановленим досудовим розслідуванням особам копії своїх паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи та свідоцтва про шлюб. Після цього, реалізуючи спільний злочинний умисел, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , на підставі вищеперелічених документів та заздалегідь підробленого невстановленими досудовим розслідуванням особами документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії ВН від 22.04.2003, виданого Якушинецькою сільською радою, в березні 2018 року виготовили технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, розроблену проектною організацією ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс», . Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , 20 березня 2018 року за допомогою вебресурсу «Е-Сервіси» подали від імені ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» звернення № ЗВ-018 із електронною версією вищезазначеної документації із землеустрою та обмінним файлом (.XML) щодо реєстрації за ОСОБА_4 в Державному земельному кадастрі земельної ділянки на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, на підставі якого державним кадастровим реєстратором відділу у Вінницькому районі ГУ Дежгеокадастру у Вінницькій області, який не був обізнаним про злочинний умисел, здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, відкрито поземельну книгу та присвоєно даній ділянці кадастровий номер :11:001:0003 із зазначенням реквізитів власника земельної ділянки ОСОБА_4 та із зазначенням приватної форми власності. Надалі, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, 22 березня 2018 року ОСОБА_4 звернулася із заздалегідь підробленим невстановленими досудовим розслідуванням особами документом, а саме: державним актом на право приватної власності на землю серії ВН від 22.04.2003, виданим Якушинецькою сільською радою (на земельну ділянку із кадастровим номером :11:001:0003 на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області), до державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області для проведення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_4 . У свою чергу, державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, який не був обізнаним про злочинний умисел, перебуваючи на робочому місці, отримавши від ОСОБА_4 заздалегідь підроблений невстановленими досудовим розслідуванням особами державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 22.04.2003 та інші документи, які є необхідними для здійснення державної реєстрації, о 13 годині 48 хвилин 22.03.2018 сформував та зареєстрував заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 27353394 від 22.03.2018 з метою подальшого вирішення питання щодо проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :11:001:0003. В подальшому, державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, перебуваючи на робочому місці, не будучи обізнаним про злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння вказаною земельною ділянкою, на підставі поданих заявником документів, після встановлення їх відповідності вимогам законодавства, у порядок, визначений законодавством у сфері державної реєстрації, о 13 год. 51 хв. 22.03.2018 виніс рішення № 40253790 про реєстрацію права власності на земельну ділянку, після чого, маючи доступ до автоматизованої системи «Державний реєстр речових прав на нерухоме майно», відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ст. ст. 19, 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.п. 10-1, 12, 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, використовуючи доступ до автоматизованої системи «Державний реєстр речових прав на нерухоме майно», який ведеться Міністерством юстиції України, вніс інформацію в зазначену автоматизовану систему про реєстрацію права власності на земельну ділянку, а саме: о 13 годині 53 хвилини 22.03.2018 вчинив дії з реєстрації права власності за ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку із кадастровим номером :11:001:0003 під індексним номером 25369448 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206). Таким чином, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, заволоділа шляхом обману земельною ділянкою із кадастровим номером :11:001:0003, вартістю 170490 (сто сімдесят тисяч чотириста дев`яносто) гривень 00 (нуль) копійок, чим спричинила ДП «Шепетівський військовий лісгосп», матеріальну шкоду на зазначену суму, що відповідно до примітки 2 до ст. 185 КК України відноситься до значної шкоди.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений період часу, однак не пізніше березня 2018 року, у ОСОБА_4 за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами виник злочинний умисел, направлений на розпорядження майном (вчинення правочину з майном), одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (злочинним шляхом), а саме: земельною ділянкою із кадастровим номером :11:001:0003, яка відноситься до земель лісового господарства Вінницького військового лісництва ДП «Шепетівський військовий лісгосп», . Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою подальшої реалізації ОСОБА_8 , який мав намір придбати земельну ділянку, діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, протягом березня 2018 року ОСОБА_4 заволоділа земельною ділянкою із кадастровим номером :11:001:0003 внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (злочинним шляхом). У подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи, що земельна ділянка із кадастровим номером :11:001:0003 одержана внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (злочинним шляхом), з корисливих мотивів, замовчуючи перед нотаріусом та покупцем факт незаконного заволодіння (шахрайства) вищезгаданою земельною ділянкою, з метою незаконного отримання коштів від правочину із майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, 10.04.2018 зустрілася із представником ОСОБА_8 по дорученню ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_4 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , попередньо запевнивши покупця та представника покупця, що ОСОБА_4 є законним власником вказаної земельної ділянки, та домовилась про умови оформлення правочину щодо купівлі-продажу. Так, завершуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення за попередньою змовою групою осіб правочину із майном (розпорядження майном), одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (злочинним шляхом), 10.04.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 за адресою: вул. Миколи Оводова, 46/9, м. Вінниця, усвідомлюючи, що вищезгадана земельна ділянка одержана внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (злочинним шляхом), уклала та підписала договір купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим № 304 про продаж ОСОБА_8 вказаної земельної ділянки за ціною 16000 гривень.

Окрім цього, досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений період часу, однак не пізніше березня 2018 року, з метою незаконно заволодіння та подальшої реалізації, у ОСОБА_4 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого невстановленими досудовим розслідуванням особами документа, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії ВН від 22.04.2003, виданого Якушинецькою сільською радою, на земельну ділянку на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відноситься до земель лісового господарства Вінницького військового лісництва ДП «Шепетівський військовий лісгосп», , та, відповідно, не внесеної до Державного земельного кадастру і до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Надалі, з метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановлений період часу, однак не пізніше березня 2018 року, з метою оформлення права власності та подальшої реалізації земельної ділянки на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відноситься до земель лісового господарства Вінницького військового лісництва ДП «Шепетівський військовий лісгосп», , ОСОБА_4 надала невстановленим досудовим розслідуванням особам копії своїх паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи та свідоцтва про шлюб. Після цього, реалізуючи спільний злочинний умисел, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , на підставі вищеперелічених документів та заздалегідь підробленого невстановленими досудовим розслідуванням особами документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії ВН від 22.04.2003, виданого Якушинецькою сільською радою, в березні 2018 року виготовили технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, розроблену проектною організацією ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс», . Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , 20 березня 2018 року за допомогою вебресурсу «Е-Сервіси» подали від імені ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» звернення № ЗВ-018 із електронною версією вищезазначеної документації із землеустрою та обмінним файлом (.XML) щодо реєстрації за ОСОБА_4 в Державному земельному кадастрі земельної ділянки на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, на підставі якого державним кадастровим реєстратором відділу у Вінницькому районі ГУ Дежгеокадастру у Вінницькій області, який не був обізнаним про злочинний умисел, здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, відкрито поземельну книгу та присвоєно даній ділянці кадастровий номер :11:001:0003 із зазначенням реквізитів власника земельної ділянки ОСОБА_4 та із зазначенням приватної форми власності. Надалі, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, 22 березня 2018 року ОСОБА_4 звернулася із заздалегідь підробленим невстановленими досудовим розслідуванням особами документом, а саме: державним актом на право приватної власності на землю серії ВН від 22.04.2003, виданим Якушинецькою сільською радою (на земельну ділянку із кадастровим номером :11:001:0003 на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області), до державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області для проведення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_4 . У свою чергу, державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, який не був обізнаним про злочинний умисел, перебуваючи на робочому місці, отримавши від ОСОБА_4 заздалегідь підроблений невстановленими досудовим розслідуванням особами державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 22.04.2003 та інші документи, які є необхідними для здійснення державної реєстрації, о 13 годині 48 хвилин 22.03.2018 сформував та зареєстрував заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 27353394 від 22.03.2018 з метою подальшого вирішення питання щодо проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :11:001:0003. В подальшому, державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, перебуваючи на робочому місці, не будучи обізнаним про злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння вказаною земельною ділянкою, на підставі поданих заявником документів, після встановлення їх відповідності вимогам законодавства, у порядок, визначений законодавством у сфері державної реєстрації, о 13 год. 51 хв. 22.03.2018 виніс рішення № 40253790 про реєстрацію права власності на земельну ділянку, після чого, маючи доступ до автоматизованої системи «Державний реєстр речових прав на нерухоме майно», відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ст. ст. 19, 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.п. 10-1, 12, 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, використовуючи доступ до автоматизованої системи «Державний реєстр речових прав на нерухоме майно», який ведеться Міністерством юстиції України, вніс інформацію в зазначену автоматизовану систему про реєстрацію права власності на земельну ділянку, а саме: о 13 годині 53 хвилини 22.03.2018 вчинив дії з реєстрації права власності за ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку із кадастровим номером :11:001:0003 під індексним номером 25369448 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206). У подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи, що земельна ділянка із кадастровим номером :11:001:0003 одержана внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (злочинним шляхом), з корисливих мотивів, замовчуючи перед нотаріусом та покупцем факт незаконного заволодіння (шахрайства) вищезгаданою земельною ділянкою, з метою незаконного отримання коштів від правочину із майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, 10.04.2018 зустрілася із представником ОСОБА_8 по дорученню ОСОБА_9 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_4 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , попередньо запевнивши покупця та представника покупця, що ОСОБА_4 є законним власником вказаної земельної ділянки, та домовилась про умови оформлення правочину щодо купівлі-продажу. Так, завершуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення за попередньою змовою групою осіб правочину із майном (розпорядження майном), одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (злочинним шляхом), 10.04.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що вищезгадана земельна ділянка одержана внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (злочинним шляхом), надала вищезазначеному приватному нотаріусу завідомо підроблений невстановленими досудовим розслідуванням особами державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 22.04.2003, виданий Якушинецькою сільською радою, після чого уклала та підписала договір купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим № 304 про продаж ОСОБА_8 вказаної земельної ділянки за ціною 16000 гривень.

Слідчий у клопотанні зазначає, що 25.08.2025 ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З урахуванням викладеного та даних про особу підозрюваної ОСОБА_4 , на думку слідчого, є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому щодо неї необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, з покладенням на останню обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із представником потерпілого, свідками та експертами у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваній.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді застави обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, посилаючись на тяжкість інкримінованих останній кримінальних правопорушень та наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 заперечувала щодо застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді застави, просила також не покладати не неї обов`язку здати паспорт, посилаючись на необхідність періодично виїжджати за кордон з питань діяльності очолюваного підприємства та розвитку власних дітей.

В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , подавши письмове заперечення, також просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні підозри та недоведеність зазначених слідчим у клопотання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що згідно повідомленої ОСОБА_4 підозри останній інкримінується, в тому числі, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно цього ж повідомлення про підозру було вчинено не пізніше березня 2018 року, а також вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке згідно повідомлення про підозру було вчинено 10.04.2018, у зв`язку з чим вважає, що передбачені положеннями ст. 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності за вказаними кримінальними правопорушеннями на даний час закінчилися. Крім того, просив врахувати, що притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 209 КК України можливе лише за наявності предикатного злочину, тобто факту отримання майна злочинним шляхом, яким у цьому випадку є кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, за вчинення якого строки давності притягнення до кримінальної відповідальності на даний час закінчилися. Також просив врахувати, що покладення на підозрювану ОСОБА_4 зазначених у клопотанні обов`язків негативно вплине на належне виконання обов`язків директора ТОВ "Вінхантер", згідно з якими ОСОБА_4 періодично здійснює робочі поїздки за кордон. Крім того, вказав, що застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави негативно вплине на майновий стан сім`ї ОСОБА_4 з огляду на наявність трьох неповнолітніх дітей. За наведеного захисник просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та не застосовувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу або застосувати щодо останньої найбільш м`який із передбачених законом запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК одним із видів запобіжних заходів є застава, яка відповідно до положень ч. 1 ст. 182 цього Кодексу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000652 від 04.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

25.08.2025 ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у: заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції Закону України №270-VI від 15.04.2008); розпоряджанні майном (вчиненні правочину з майном), щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчиненому за попередньою змовою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції Закону України №361-IX від 06.12.2019); використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України №1666-VIII від 06.10.2016).

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України. Зокрема такими доказами є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652 від 04.09.2025; письмові заяви начальника Шепетівського військового лісгоспу ОСОБА_11 від 14.06.2018 та 29.03.2021; лист-відповідь директора ДП «Шепетівський військовий лісгосп» ОСОБА_11 від 22.07.2021; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_12 від 10.02.2025; технічна документація Юридично-земельного союзу «Альянс» від 2018; протокол огляду предмета від 04.01.2024; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118053012 від 22.03.2018; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2018; протокол обшуку від 13.10.2021; лист-відповідь начальника архівного відділу Вінницької РДА Вінницької області ОСОБА_13 від 04.07.2018; висновок комісії ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 29.03.2018; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 19.10.2021; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2025 та 30.01.2025 з доданими до них довідками; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 19.10.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 11.11.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 22.11.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 16.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 16.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 23.01.2025; висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи від 21.02.2024; висновки експертів за результатами проведення судових почеркознавчих експертиз від 06.01.2025 та 16.01.2025; висновок експерта за результатами проведення судової технічної експертизи документів від 20.01.2025, інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідні кримінальні правопорушення могли бути вчинені, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваною ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, стороною захисту в судовому засіданні не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких їй повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у: заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції Закону України №270-VI від 15.04.2008); розпоряджанні майном (вчиненні правочину з майном), щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчиненому за попередньою змовою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції Закону України №361-IX від 06.12.2019); використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України №1666-VIII від 06.10.2016).

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Як зазначено у клопотанні слідчого, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, а також знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції Закону України №361-IX від 06.12.2019), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих злочинів та розмір покарання, яке їй загрожує, підозрювана може умисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду як на території України, так і закордоном, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. За таких обставин, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що відомостей про те, що підозрювана ОСОБА_4 у будь-який спосіб протягом досудового розслідування даного кримінального провадження перешкоджала досудовому розслідуванню чи перешкоджає йому в даний час у матеріалах провадження немає, і слідчому судді таких даних не надано, а тому під час розгляду даного клопотання заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свого підтвердження не знайшов.

Крім того, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, є директором ТОВ "Вінхантер", має законне джерело доходу (прибутку), міцні соціальні зв`язки, на утриманні якої знаходиться троє неповнолітніх дітей, та беручи до уваги відсутність у клопотанні та долучених до нього матеріалах відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя також вважає недоведеним зазначений у клопотанні слідчим ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчим у поданому клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків: переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України слугує підставою для застосування запобіжного заходу.

Так, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні просили застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання слідчого судді, в судовому засіданні прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, втім, не доведено обставини згідно з п. 3 ч. 1 цієї статті.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховано всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, у тому числі наявність на утриманні останньої трьох неповнолітніх дітей; наявність у підозрюваної офіційного місця роботи; відсутність судимостей, її репутацію та належну процесуальну поведінку.

Зважаючи на наведене та враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , беручи до уваги недоведення прокурором недостатності застосування в даному конкретному випадку більш м`якого запобіжного заходу, відсутність у долучених до клопотання матеріалах відомостей про наявність у власності підозрюваної цінного майна, грошових заощаджень чи інших активів, які б свідчили про матеріальну спроможність сплати підозрюваною зазначеного слідчим у клопотанні розміру застави, враховуючи наявність трьох неповнолітніх дітей на утриманні, слідчий суддя доходить висновку, що застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави, як на цьому наполягала прокурор в судовому засіданні, не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

На переконання слідчого судді, пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із представником потерпілого ОСОБА_12 , свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Отже, на підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні, з урахуванням викладеного, встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо дієво запобігти шляхом застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання в частині покладення на підозрювану ОСОБА_4 обов`язку утримуватися від спілкування з експертами у цьому кримінальному провадженні без визначення конкретної особи (осіб), з якою (якими) підозрюваній заборонено спілкуватися, оскільки покладення обов`язку заборони спілкування з невизначеним і необмеженим колом осіб суперечить приписам ч. 5 ст. 194 КПК України.

Надаючи оцінку клопотанню підозрюваної та її захисника не покладати на підозрювану заборони виїзду за кордон, слідчий суддя враховує, що на даному етапі досудового слідства покладення на підозрювану обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, є необхідним для здійснення органом досудового розслідування належного та ефективного контролю за процесуальною поведінкою підозрюваної.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За наведених обставин, слідчий суддя доходить висновку, що достатнім та дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є особисте зобов`язання. При цьому, слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і доходить висновку, що такий запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із представником потерпілого ОСОБА_12 , свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повідомити підозрюваній ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків по 24.10.2025.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваній ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1