ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15409/22

Провадження № 11-кп/820/109/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконфернції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2024 року у кримінальному провадженні №0001271, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2022 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 статті 307 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч.3 ст.307 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Згідно зі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2022 і призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Зараховано ОСОБА_8 в строк покарання час його попереднього ув`язнення з 11.06.2022 до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2022 року арешт скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 9439 грн. процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги статей 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», прийняв рішення про незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин.

Діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, у червні 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в ході листування з невстановленою особою за допомогою мобільного додатку «АКА» замовив особливо небезпечну психотропну речовину PVP, попередньо узгодивши її місце розташування, час та спосіб отримання.

В подальшому ОСОБА_8 при невстановлених в ході досудового розслідування час та місці, будучи наперед обізнаним про місцезнаходження замовленого відправлення, відшукав його та залишив при собі, тим самим незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, у великому розмірі масою 6,2760615 г.

Переслідуючи єдиний умисел, спрямований на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_8 в період часу з 10 по 12 червня 2022 року в землі на відкритій ділянці місцевості, що неподалік вул. Митрополита Шептицького в м. Хмельницькому, заховав і таким чином незаконно зберігав з метою збуту вищевказану розфасовану в пакети з полімерного матеріалу та запаковану ізолюючою стрічкою особливо небезпечну психотропну речовину PVP, а саме: в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 22.45 год. 11.06.2022 масою 0,69299 г; в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 23.08 год. 11.06.2022 масою 0,6143 г; в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 23.23 год. 11.06.2022 масою 0,6439465 г; в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 23.36 год. 11.06.2022 масою 0,7177 г; в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 23.46 год. 11.06.2022 масою 0,6279 г; в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 00.07 год. 12.06.2022 масою 0,4517 г; в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 00.17 год. 12.06.2022 масою 0,6638 г; в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 00.26 год. 12.06.2022 масою 0,8532 г; в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 01.03 год. 12.06.2022 масою 0,6809 г; в період часу з вечірньої пори 10.06.2022 по 02.29 год. 12.06.2022 масою 0,329625 г.

Відповідно до Списку № 2 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року, обіг особливо небезпечної психотропної речовини - PVP заборонено та маса якої 6,2760615 г. становить великий розмір, зазначений у Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року.

За незаконні придбання з метою збуту та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великому розмірі ОСОБА_8 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, 11 червня 2022 року в ході листування з невстановленою особою за допомогою мобільного додатку «АКА» замовив та в подальшому отримав від неї повідомлення з координатами розташування пакунку з психотропною речовиною, який 11.06.2022 близько 17 год. 12 хв. знайшов у невстановленому досудовим розслідуванням місці та, керуючись корисливим мотивом, помістив до власної сумки, чим незаконно придбав пофасовану в 60 поліетиленових згортків, запакованих ізолюючою стрічкою жовто-зеленого та зеленого кольорів, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, в особливо великому розмірі масою 30,08732 г та незаконно зберігав її з метою подальшого збуту до 17 год. 20 хв. 11.06.2022 часу її виявлення працівниками поліції неподалік будинку № 102 по вул. Митрополита Шептицького в м. Хмельницькому в ході проведення особистого обшуку під час його затримання.

Відповідно до Списку № 2 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року, обіг особливо небезпечної психотропної речовини - PVP заборонено та маса якої 30,08732 г становить особливо великий розмір, зазначений у Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року.

За незаконні придбання з метою збуту та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великому розмірі ОСОБА_8 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 307 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати в частині визнання обвинуваченого ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за ч.3 ст. 307 КК України перекваліфікувати його дії на ч.3 ст. 309 КК України.

Зазначає, що при ухвалені вироку стосовно ОСОБА_8 суд першої інстанції не дотримався вимог ч.1 ст. 368 КПК України, оскільки визнаючи обвинуваченого винним суд не провів належного аналізу обставин кримінального провадження та не дав оцінки доказам за критеріями їх допустимості та доведеності вини «поза розумним сумнівом», не взяв до уваги, що матеріали кримінального провадження не містять жодного належного та допустимого доказу доведення мети збуту у ОСОБА_8 , що виключає склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України.

На думку апелянта, висновок експерта від 08.04.2024 року №28798/23-35 за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи повністю спростовує обвинувачення щодо заховання, подальшого фіксування місцезнаходження закладок (шляхом фотографування) та пересилання фото невідомим особам ОСОБА_8 з метою подальшого незаконного збуту, зі свого мобільного телефону марки «ZTE» модель «Blade A3 2020.

Вважає, що враховуючи висновки експертизи щодо втручання у телефон ОСОБА_8 , вся наявна інформація, яка знаходиться у вилученому мобільному телефоні є недопустимим доказом та вона не може бути покладена в основу обвинувачення.

Посилається на те, що відеозаписи, що додаються до протоколу огляду місця події, зроблені органами досудового розслідування окремо по кожній «закладці», тобто не є безперервними, що разом з фактом втручання в телефон ОСОБА_8 лише підтверджують його покази щодо «процедури» виявлення та вилучення працівниками поліції «закладок».

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що оперативні співробітники, (свідки, які здійснювали затримання ОСОБА_8 ), надали суду суперечливі покази в частині місця знаходження вилучених речей, зокрема за показами ОСОБА_10 вилучені речі ОСОБА_8 лежали на землі до приїзду СОГ (яка зафіксувала їх на землі), а за показами ОСОБА_11 , речі ОСОБА_8 були складені в його сумку, хоча вказані особи перебували одночасно в одному місці. Вказане у сукупності свідчить про штучне створення доказів стороною обвинувачення.

Вважає, що протокол проведення слідчого експерименту від 11.06.2022 року та протоколи огляду місця події від 11.06.2022 та 12.06.2022 є недопустимими доказами.

Зауважує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_8 до внесення відомостей в ЄРДР здійснював збут наркотичних засобів та те, що він мав будь-які домовленості з іншими особами щодо реалізації в оплатній чи безоплатній формі наркотичних засобів.

Посилання суду на покази співробітників поліції, як на доказ причетності ОСОБА_8 до збуту заборонених речовин, на думку захисту не обґрунтовує вини обвинуваченого, оскільки вказані особи заінтересовані в доведенні обвинувачення затриманої ними особи.

Посилається на те, що ОСОБА_8 в ході судового розгляду неодноразово стверджував, що придбав вказану речовину виключно з метою власного вживання, жодного разу її не реалізовував та не мав такого наміру. Купував у вказаному розмірі, оскільки так дешевше, крім того, зважаючи на складну сімейну ситуацію, тікав від війни з м. Харкова, часто вживав психотропну речовину PVP, яку добровільно видав працівникам поліції.

Вважає, що лише сам факт виявлення психотропної речовини у ОСОБА_8 у особливо великих розмірах, за відсутності інших беззаперечних доказів цього, не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на її збут.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити у повному обсязі, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину визнає частково, зазначив, що придбав психотропну речовину для власного вживання, має наркотичну залежність, пізнавальні покази надавав, оскільки під час затримання працівники поліції чинили на нього тиск.

Прокурор не визнав доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно зі статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, надав належну юридичну оцінку його діям і у відповідності з вимогами норм Кримінального кодексу України правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання з метою збуту та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великому розмірі, та за ч.3 ст. 307 КК України, як незаконне придбання з метою збуту та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, але вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 оскаржує доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, посилаючись на недопустимість ряду доказів, а за ч.3 ст. 307 КК України просить перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч.3 ст. 309 КК України, посилаючись на відсутність у нього умислу на придбання і зберігання психотропної речовини саме з метою збуту.

З вказаними апеляційними доводами колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення, визначеним частинами 2 та 4 статті 17 КПК України, за змістом яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Отже обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до змісту статті 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

В контексті принципу доведення вини поза розумним сумнівом колегія суддів акцентує увагу на тому, що показання свідків, письмові докази, не можуть оцінюватись відокремлено один від одного. Навіть якщо один із доказів не повною мірою підтверджує вину особи у вчиненні злочину, аналіз цього доказу у взаємозв`язку із іншими доказами може свідчити про доведеність такої вини.

Суд першої інстанції перевіряв в судовому засіданні доводи сторони захисту, у тому числі і ті, що зазначені захисником в апеляційній скарзі, які свого підтвердження у процесі судового розгляду не знайшли.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у судовому засіданні не визнав та показав, що він 11 червня 2022 року в ході листування з невідомою йому особою за допомогою мобільного додатку «АКА» замовив та в подальшому отримав від неї повідомлення з координатами розташування пакунку з психотропною речовиною PVP, який того ж дня близько 17 год. знайшов та помістив до власної сумки, після чого через деякий час був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили вказаний пакунок з психотропною речовиною, розфасованою в 60 поліетиленових згортків, запакованих ізолюючою стрічкою жовто-зеленого та зеленого кольорів, а також належний йому мобільний телефон. Виявлену в нього психотропну речовину він замовив та отримав для власного вживання, без мети збуту.

Суд першої інстанції на обґрунтування доведеності вини обвинуваченого проаналізував показання самого обвинуваченого, показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , протоколи слідчих (розшукових) дій, висновки експертиз та інші письмові докази, які були безпосередньо досліджені судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що виявлена у ОСОБА_8 психотропна речовина була замовлена та отримана для власного вживання, без мети збуту, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Із показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які залучались під час затримання обвинуваченого як поняті, вбачається, що останні підтвердили факт вилучення у ОСОБА_8 пакунка з 60 згортками всередині та показали, що останній повідомив, що вказані згортки це «закладки» з наркотичною речовиною та певну кількість «закладок» він вже розставив і таким чином вирішив підзаробити.

Свідок ОСОБА_13 також показав, що ОСОБА_8 повідомив, що наркотики замовляв в Інтернеті, а на його запитання відповів, що він «закладчик» та хотів підзаробити.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є працівниками поліції в суді першої інстанції підтвердили факт виявлення ОСОБА_8 з іншою невідомою особою, які викликали у них підозру, а на запитання про наявність заборонених речей ОСОБА_8 відповів, що має психотропну речовину («солі»), дістав із барсетки пакунок, обмотаний зеленою стрічкою, та повідомив, що в ньому близько 80 згортків з психотропною речовиною для їх розкладання (заховування як «закладки) з метою таким чином заробити гроші, частину «закладок» він вже розклав напередодні по вул. Шептицького в м. Хмельницькому.

Свідок ОСОБА_14 показав, що 11.06.2022 він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_8 неподалік озера в мікрорайоні Дубово, де останній забрав «закладку», координати місця знаходження якої у нього були в телефоні, після чого їх затримали працівники поліції, на питання яких про наявність у них заборонених речей ОСОБА_8 відповів, що у нього є «закладка».

Колегія суддів вважає, що показання свідків є логічними, послідовними щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення протягом усього провадження, вони узгоджуються і взаємодоповнюють один одного, будь-яких підстав сумніватися у правдивості таких показань немає, а тому вони абсолютно обґрунтовано покладені місцевим судом в основу свого рішення та врахував, що вони підтверджуються даними, які містяться у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11 червня 2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції 11 червня 2025 року о 17 год. 20 хв., при проведені обшуку у сумці ОСОБА_8 було виявлено та вилучено 60 поліетиленових згортків, запакованих ізолюючою стрічкою жовто-зеленого та зеленого кольорів, з кристалічною речовиною білого кольору, та мобільного телефону марки «ZTE», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (т.2 а/п 20-24).

Згідно висновків судових експертиз № СЕ-19/123-22/5291-НЗПРАП від 12.06.2022 та № СЕ-19/123-22/5319-НЗПРАП від 17.06.2022, вилучені під час затримання в ОСОБА_8 речовини є особливо небезпечними психотропними речовинами, обіг яких заборонено PVP, масами 3,1689 г (5 згортків) та 27,08732 г (55 згортків) (т.2 а/п 41-43, 51-54).

При цьому в ході слідчого експерименту 11 червня 2022 року, який зафіксований на відеозапис, за участі понятих, спеціаліста та захисника обвинувачений ОСОБА_8 при проведенні цієї слідчої дії по кожному окремому факту розповів про обставини вчинення злочину та показав всі місця, куди заховав «закладки» (згортки з психотропною речовиною) ввечері 10.06.2022, які в подальшому були вилучені слідчим під час огляду місць події (т.2 а/п 57-62).

Під час проведення слідчого експерименту всі місця зроблених закладок, які показував обвинувачений ОСОБА_8 , зафіксовано також у протоколах огляду місця події від 11 та 12 червня 2022 року, огляд здійснено під відео фіксацію, протоколи підписані всіма учасниками, в тому числі ОСОБА_8 та його захисником без зауважень (т.2 а/п 153-155; 170-172; 187-189; 204-206; т3 а/п 5-7; 21-23; 37-39; 53-55; 69-71; 85-87).

З висновків судових експертиз від 16.06.2022 № СЕ-19/123-22/5332-НЗПРАП, № СЕ-19/123-22/5333-НЗПРАП, №СЕ-19/123-22/5331-НЗПРАП, №СЕ-19/123-22/5325-НЗПРАП, № СЕ-19/123-22/5330-НЗПРАП, № СЕ-19/123-22/5326-НЗПРАП, № СЕ-19/123-22/5329-НЗПРАП та від 17.06.2022 № СЕ-19/123-22/5327-НЗПРАП, № СЕ-19/123-22/5324-НЗПРАП, № СЕ-19/123-22/5328-НЗПРАП, вбачається, що вилучені зі сховів під час слідчого експерименту та огляду місць події речовини є особливо небезпечними психотропними речовинами PVP, масами 0,69299 г, 0,6143 г, 0,6439465 г, 0,6279 г, 0,4517 г, 0,6638 г, 0,8532 г, 0,6809 г, 0,329625 г, 0,7177 г., загальною масою 6,2760615 г. (т.2 а/п 160-162, 177-179, 194-196; т.3 а/п 12-14, 28-30, 44-46, 60-62, 76-78, 92-94, 102-104).

Суд першої інстанції на обґрунтування доведеності вини обвинуваченого також послався на протокол огляду від 23 червня 2022 року мобільного телефону марки «ZTE», вилученого у ОСОБА_8 після його затримання, при перегляді мобільного додатку «АКА» виявлено листування обвинуваченого 11.06.2022 з користувачем « ОСОБА_15 » з приводу відшукування «кладу» (психотропної речовини) із фотозображеннями координат та місцевості (фото №№ 28 92), а також повідомлення, які підтверджують зайняття обвинуваченим збутом психотропних речовин (фото №№ 27, 40, 41, 42, 56, 58, 92) (т.2 а/п 128-148).

Разом з тим, суд виключив із обвинувачення ОСОБА_8 із фактичних обставини здійснення ним фіксування місць знаходження психотропної речовини «кожного разу за допомогою мобільного телефону марки «ZTE» модель «Blade А3 2020», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який перебував у його власності, шляхом фотографування та пересилання фотознімків за допомогою мобільного додатку «АКА» невстановленим в ході досудового розслідування особам з метою подальшого незаконного збуту», оскільки вони не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, не підтверджені належними та достовірними доказами, в тому числі даними протоколу огляду мобільного телефону від 23 червня 2022 року в частині фотозображень під №№ 94-106, які суд визнає недостовірним доказом, а також спростовуються даними висновку проведеної за клопотанням сторони захисту комп`ютерно-технічної експертизи від 08.04.2024 № 28798/23-35, відповідно до якої вказані фотозображення переслані (збережені) 11.06.2022 о 20:06:20, тобто після фактичного затримання ОСОБА_8 (т.4 а/п 48-55).

Надаючи оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності наведеним, а також іншим доказам, дослідженим судом, а сукупність досліджених під час судового розгляду доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, в даному випадку для ухвалення обвинувального вироку за ч.2 та ч.3 ст.307 КК України, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_8 із зазначенням у вироку місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених частинами 2 та 3 статті 307 КК України, висновки суду про доведеність його винуватості в незаконному придбанні з метою збуту та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великому розмірі та в особливо великому розмірі, за обставин та в обсязі, встановленому в судовому засіданні та наведеному в мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні узгоджених між собою, стосовних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які були оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України.

На думку колегії суддів вага, кількість, розміри, спосіб упакування, зроблені закладки та поведінка суб`єкта злочину, його особистість - свідчать про наявність у обвинуваченого прямого умислу на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин саме з метою збуту.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах кримінального провадження належних та допустимих доказів на підтвердження інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, є безпідставними.

Так доводи захисту про штучне створення доказів стороною обвинувачення, що оперативні співробітники,(свідки, які здійснювали затримання ОСОБА_8 , надали суду суперечливі покази в частині місця знаходження вилучених речей, зокрема за показами ОСОБА_10 вилучені речі ОСОБА_8 лежали на землі до приїзду СОГ, яка зафіксувала їх на землі, а за показами ОСОБА_11 , речі ОСОБА_8 були складені в його сумку, не заслуговують на увагу, оскільки через сплив часу (події 2022 року) свідки могли плутатись в деталях, крім того, підстави затримання та наявності і вилучення у ОСОБА_8 при затриманні 60 поліетиленових згортків з психотропною речовиною, запакованих ізолюючою стрічкою жовто-зеленого та зеленого кольорів, не оскаржується та визнається стороною захисту, а також підтверджується крім показів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є працівниками поліції, а також і свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Наведеним спростовуються також і доводи захисника, що покази співробітників поліції, як доказ причетності ОСОБА_8 до збуту заборонених речовин не обґрунтовує вини обвинуваченого через заінтересованість цих осіб у доведенні обвинувачення затриманої ними особи, оскільки встановлені судом обставини, а саме придбання та зберігання ОСОБА_8 з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великому розмірі та в особливо великому розмірі, підтверджуються також і іншими дослідженими судом доказами, крім показів поліцейських.

Стосовно доводів апелянта, що висновок експерта від 08.04.2024 року №28798/23-35 за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи повністю спростовує обвинувачення щодо заховання, подальшого фіксування місцезнаходження закладок (шляхом фотографування) та пересилання фото невідомим особам ОСОБА_8 з метою подальшого незаконного збуту, зі свого мобільного телефону марки «ZTE» модель «Blade A3 2020, то колегія суддів вважає, що вони не заслуговують на увагу, оскільки згідно встановлених судом обставин ОСОБА_8 10 червня 2022 року в землі на відкритій ділянці місцевості, що неподалік вул. Митрополита Шептицького в м. Хмельницькому заховав та таким чином незаконно зберігав в період часу з 10 по 12 червня 2022 року з метою збуту розфасовану в пакети з полімерного матеріалу та запаковану ізолюючою стрічкою особливо небезпечну психотропну речовину PVP, тобто відсутнє посилання на фотографування місцезнаходження закладок.

Також є неспроможними доводи сторони захисту, що враховуючи висновки експертизи щодо втручання у телефон ОСОБА_8 , вся наявна інформація, яка знаходиться у вилученому мобільному телефоні є недопустимим доказом, оскільки комп`ютерно-технічна експертиза від 08.04.2024 № 28798/23-35 не містить висновків про втручання у телефон ОСОБА_8 .

Так, за висновками комп`ютерно-технічної експертизи від 08.04.2024 № 28798/23-35 на наданому на дослідження мобільному телефоні «ZТЕ», модель «Blade АЗ 2020», серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕI1 НОМЕР_1 , ІМЕI2 НОМЕР_2 міститься чат «Збережене» застосунку «АКА». Користувачем застосунку «АКА» наданого на дослідження мобільного телефона «ZТЕ», модель «Blade АЗ 2020», серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕI1 НОМЕР_1 , ІМЕI2 НОМЕР_2 являється користувач « ОСОБА_16 » з ідентифікатором НОМЕР_4 (номер телефона НОМЕР_5 ).

В чаті «Збережене» в застосунку «АКА» міститься 42 повідомлення (записи). Всі 42 повідомлення (записи) являються пересланими (збереженими) 11.06.2022 20:06:20 (UТС+3) в чаті «Збережене» в застосунку «АКА» з приватного канала, назва якого наведена на рисунку 10 та учасником якого являється користувач « ОСОБА_16 » з ідентифікатором НОМЕР_4 (номер телефону НОМЕР_5 ). Ці повідомлення містять зображення, текст або данні щодо

геопозіціювання (позначені «Расположение, к которому предоставлен доступ»,

координати можна переглянути в технічному звіті «ZТЕ-Blade-АЗ-2020.ufdr»).

Ці повідомлення містять, зокрема, зображення, які являються пересланими (збереженими) 11.06.2022 20:06:20 (UТС+3) в чаті «Збережене» в застосунку «АКА» з приватного каналу, назва якого наведена на рисунку 10, тобто, не були зробленими з наданого на дослідження мобільного телефону «ZТЕ», модель «Blade АЗ 2020», серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕI1 НОМЕР_1 , ІМЕI2 НОМЕР_2 .

Колегія суддів вважає, що висновками вказаної експертизи підтверджено покази самого обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він 11 червня 2022 року в ході листування з невідомою йому особою за допомогою мобільного додатку «АКА» замовив та в подальшому отримав від неї повідомлення з координатами розташування пакунку з психотропною речовиною PVP, який того ж дня близько 17 год. знайшов та помістив до власної сумки.

Стосовно доводів захисту, що протокол проведення слідчого експерименту від 11.06.2022 року та протоколи огляду місця події від 11.06.2022 та 12.06.2022 є недопустимими доказами, відеозаписи, що додаються до протоколу огляду місця події, зроблені органами досудового розслідування окремо по кожній «закладці», тобто не є безперервними, разом з фактом втручання в телефон ОСОБА_8 лише підтверджують сумнівність «процедури» виявлення та вилучення працівниками поліції «закладок», то колегія суддів вважає їх безпідставними.

З положень статті 240 КПК України вбачається, що слідчий експеримент проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, за результатами якого складається протокол, у якому докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Як убачається зі змісту вказаного доказу, слідчий експеримент проведено та результати оформлено з дотриманням вимог статей 104, 105, 240 КПК України, на початку його проведення слідчий роз`яснив ОСОБА_8 положення ст. 63 Конституції України, а саме те, що він має право відмовитися від дачі показань щодо себе, право користуватися правовою допомогою адвоката; також роз`яснено йому права та обов`язки відповідно до статі 42 КПК України, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, для проведення цієї слідчої дії та надання правової допомоги ОСОБА_8 був залучений захисник адвокат ОСОБА_17 (т.2 а/п 57-62).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий експеримент проводився з метою перевірки й уточнення відомостей про обставини вчиненого ним злочину, а саме виявлення місць зроблених ним закладок з психотропною речовиною. Слідчий експеримент проводився за участю спеціаліста та із застосуванням технічних засобів відео фіксації. Всі учасники слідчого експерименту як протокол слідчого експерименту, так і протоколи огляду місць події місць виявлення закладок, підписали без зауважень.

З відеозапису вбачається, що відтворення обставин ДТП під час слідчого експерименту відбувалося за вказівками ОСОБА_8 , з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, при цьому був присутній захисник та жодного тиску з боку слідчого на підозрюваного не чинилося.

Судом апеляційної інстанції перевірено у встановленому порядку заяву обвинуваченого ОСОБА_8 , що стосовно нього під час проведення досудового розслідування працівники правоохоронних органів здійснювали недозволені методи розслідування, внаслідок чого він був вимушений надати неправдиві свідчення про вчинення ним незаконного обігу особливо небезпечних психотропних речовин у великому та особливо великому розмірах, за обставин, викладених в обвинуваченні.

З даного приводу 17.05.2025р. старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницькому ОСОБА_18 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0001043 від 19.12.2024 за заявою ОСОБА_8 про застосування щодо нього недозволених методів ведення досудового розслідування, за відсутністю в діях колишніх співробітників Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України (т.4 а/п 203-209).

Також колегія суддів звертає увагу, що ці доводи перевірялись і судом першої інстанції, який констатував, що відхиляє покази обвинуваченого про застосування фізичного та психологічного тиску з боку працівників поліції після затримання до моменту приїзду слідчо-оперативної групи та захисника, позаяк вони спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписом затримання та показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (понятих) про відсутність в обвинуваченого будь-яких скарг та що останній поводив себе спокійно, про застосування до нього тиску з боку працівників поліції не вказував. Відхилив суд також і твердження обвинуваченого про те, що на слідчому експерименті він показував місця схову «закладок» під тиском працівників поліції, позаяк вони повністю спростовуються додатком (відеозаписом) до протоколу вказаної слідчої дії, на якому видно як ОСОБА_8 в присутності захисника повідомляв про обставини вчиненого ним злочину добровільно, без будь-якого тиску.

Крім того колегія суддів наголошує, що матеріали провадження не містять доказів наявності у обвинуваченого будь-яких тілесних ушкоджень після його затримання, а також звернення обвинуваченого ОСОБА_8 , який мав захисника під час досудового слідства, з відповідною заявою про застосування фізичного та психологічного тиску з боку працівників поліції у встановленому порядку під час досудового розслідування, та вважає покази обвинуваченого в цій частині наміром уникнути відповідальності за вчинені злочини.

Згідно з ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Крім того, виходячи з принципу диспозитивності, зазначеного у ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому суд вирішує лише питання, винесені на його розгляд сторонами. Таким чином, сторона, зацікавлена у розгляді та вирішенні певного питання, має порушити його перед судом відповідної інстанції і на відповідній стадії кримінального провадження.

Під час судового провадження суд, дотримуючись вимог статей 10, 22 КПК України, перевірив доводи сторони обвинувачення та захисту, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Щодо доводів про відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів того, що ОСОБА_8 до внесення відомостей в ЄРДР здійснював збут наркотичних засобів та те, що він мав будь-які домовленості з іншими особами щодо реалізації в оплатній чи безоплатній формі наркотичних засобів, то вони не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують доведеної наявними доказами вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів.

Таким чином, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду доводи захисника про визнання частини доказів у кримінальному провадженні недопустимими, а саме протоколу проведення слідчого експерименту від 11.06.2022 року та похідних від нього протоколів огляду місця події від 11.06.2022 та 12.02.2022 року, оскільки істотних порушень вимог КПК України при здобутті таких доказів, які би свідчили про їх недопустимість, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.3 ст.307 КК України на ч.3 ст.309 КК України, колегія суддів визнає необґрунтованими з огляду на таке.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.309 КК України, характеризується виною у формі прямого умислу: особа усвідомлює суспільно небезпечний характер вчинюваних нею діянь, відповідальність за які передбачено ст.309 КК України, і бажає їх вчинити, не маючи на меті збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Вказівка у статті на вчинення діяння без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбає, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не має на меті здійснити їх відчуження, а вчиняє вказані дії у власних інтересах. Якраз у наявності чи відсутності такої мети і полягає відмінність між складами злочинів, передбачених статтями 307 та 309 КК України.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи при здійсненні нею такого придбання та зберігання.

При цьому, мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів. Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чиїх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. Якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі, чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи, та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено того, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження.

Разом з тим, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі №195/1563/16-к, від 21січня 2020року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі №760/23459/17, від 07 квітня 2021 року, справа № 203/337/19, провадження № 51-4688км20).

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково лише під тиском беззаперечних доказів. Не оспорював інкриміновану кількість психотропної речовини, виявленої в його сумці, яку він незаконно придбав та зберігав. Психотропну речовину РVP він замовив через мобільний додаток «АКА» та в подальшому отримав, при цьому наполягав, що не мав умислу на збут психотропної речовини, а придбав для власного вживання.

Так, із відомостей мобільного телефону, вилученого у обвинуваченого ОСОБА_8 , при перегляді мобільного додатку «АКА» виявлено листування обвинуваченого 11.06.2022 з користувачем « ОСОБА_16 » з приводу відшукування «кладу» (психотропної речовини) із фотозображеннями координат та місцевості (фото №№ 28 92), а також повідомлення, які підтверджують зайняття обвинуваченим збутом психотропних речовин (фото №№ 27, 40, 41, 42, 56, 58, 92).

Про це свідчить і кількість психотропної речовини, яку ОСОБА_8 придбав та зберігав, а також розфасування цієї речовини у згортки, що обвинувачений ОСОБА_8 на обліку в лікаря-нарколога не перебуває та у нього відсутня залежність від наркотичних засобів та психотропних речовин, за висновком судово-психіатричної експертизи №266 від 13.07.2022 року.

За таких обставин, особливо великий розмір особливо небезпечної психотропної речовини PVP та розфасування цієї речовини в згортки, вилученої в обвинуваченого ОСОБА_8 , а також те, що ОСОБА_8 вже розклав частину отриманої психотропної речовини по закладках, що було встановлено в ході судового розгляду, корисливий мотив його діяльності, переконують апеляційний суд про наявність у нього умислу саме на збут психотропних речовин, які він придбав та зберігав.

Перевіривши доводи сторони захисту щодо наявності підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.3 ст.307 на ч.3 ст.309 КК України, колегія суддів знаходить їх непереконливими та такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права та фактичних обставинах кримінального провадження, які були встановлені під час судового розгляду.

Отже, здійснюючи судовий розгляд даного кримінального провадження відповідно до вимог КПК України, оцінюючи досліджені у провадженні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, що в ході судового розгляду поза розумним сумнівом доведено винуватість ОСОБА_8 за ч.2 та ч.3 ст.307 КК України.

Вимоги до мотивування судових рішень засновані на положенняхст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Питання про те, чи виконав суд свій обов`язок, може бути визначено тільки з урахуванням конкретних обставин справи. Зважаючи на позиції ЄСПЛ про неможливість тлумачення п.1 ст.6 цієї Конвенції як такого, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент під час обґрунтування судами своїх рішень (справа «Салов проти України»), в цьому кримінальному провадженні такі стандарти дотримано. Суд першої інстанції надав обґрунтовані відповіді на основні доводи сторони захисту, навів переконливі аргументи на їх спростування, вказав підстави, з яких визнав їх необґрунтованими, та належним чином мотивував свою позицію.

Колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 стандарт доведення винуватості цілком дотримано. Так, версія сторони захисту щодо недоведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень судом була перевірена, ця версія не знайшла підтвердження та спростовується сукупністю наявних доказів, які є належними та допустимими, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього судового розгляду, крім того, що кримінальне правопорушення за частинами 2 та 3 статті 307 КК України було вчинене, а обвинувачений ОСОБА_8 є винним у його вчиненні.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника. Судом першої інстанції матеріальний закон застосований правильно, ухвалено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення не встановлено, апеляційних підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3