В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2022 року за №0000001, по обвинуваченню ОСОБА_4 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого

за частиною 1 статті 122 та частиною 4 статті 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

2 січня 2022 року близько 3 години на дорозі між селами Латаші та Старий Дорогинь Коростенського району Житомирської області ОСОБА_4 , з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вираженою у заподіянні тілесних ушкоджень, в присутності сторонніх осіб, вийшовши з автомобіля марки Reno Clio, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , на якому він приїхав в якості пасажира, підійшов до ОСОБА_6 , який стояв на узбіччі вказаної дороги, й за допомогою газобалонного пневматичного пістолета кал. 4,5мм SAS МАКАRОV, якого він заздалегідь взяв із собою, здійснив декілька пострілів в напрямку ОСОБА_9 та його товаришів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , чим спричинив реальну загрозу для їх життя та здоров`я. В подальшому, ОСОБА_12 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому удар кулаком руки в область плеча, після чого вони, тримаючи один одного за одяг, впали на землю.

Після того, як ОСОБА_9 та ОСОБА_12 підвелись на ноги, останній, в продовження своїх злочинних намірів, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вираженою у заподіянні тілесних ушкоджень, тримаючи у руці газобалонний пневматичний пістолет 4,5мм SAS МАКАRОV, наніс два удари рукояткою вказаного пістолета в обличчя ОСОБА_9 , від чого останній впав на землю.

В результаті вказаних дій обвинуваченого, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості у вигляді садна по задній поверхні нижньої третини лівого плеча; тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я у вигляді відкритої щелепно-лицевої травми у вигляді забійно-рваної рани перенісся, забійної рани верхньої та нижньої повік правого ока, перелому кісток носу, переломів решітчастої та лобної кісток з розвитком крововиливу в лобну пазуху (гемосинуситу); а також легкі тілесні ушкодженнями з короткочасним розладом здоров`я у вигляді відлому перших верхніх різців на 1/2 коронкової частини зубів по медіальній поверхні, відлому ріжучого краю коронкової частини 2-го зуба справа на нижній щелепі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений винним себе не визнав, однак, підтвердив фактичні обставини, відображені в обвинувальному акті, та показав, що ввечері 01 січня 2022 року біля клубу села Старий Дорогинь у нього з раніше йому незнайомим ОСОБА_13 раптово виник конфлікт, причиною якому стало те, що останній почав його ображати. Під час суперечки вони наносили один одному удари руками. Коли їх розборонили, всі знову повернулись до клубу. Приблизно о 01 годині 30 хвилин 02 січня 2022 року до клубу на власному автомобілі Reno Clio приїхав брат обвинуваченого ОСОБА_14 , щоб забрати його з братом ОСОБА_15 додому. Однак, перед тим, як поїхати додому, вони вирішили заїхати в село Латаші, щоб попитати у ОСОБА_9 та його друзів, чому вони так себе поводили біля клубу села Старий Дорогинь. Прямуючи в автомобілі в напрямку села Латаші, вони побачили компанію хлопців, що йшла дорогою. Зупинившись, вийшли з автомобіля та намагались з`ясувати причину раніше виниклого конфлікту, але почули в свій бік погрози, через що він дістав раніше взятий із собою для самозахисту пневматичний пістолет та почав стріляти в землю під ноги присутнім там хлопцям компанії ОСОБА_9 . Потім до нього підійшов ОСОБА_16 , з яким раніше виник конфлікт біля клубу, і намагався нанести удар, через що він почав сам завдавати удари останньому. Серед нанесених ударів, один було здійснено руків`ям пневматичного пістолету в обличчя. Коли ОСОБА_9 впав на землю, вони з братами сіли в автомобіль та поїхали додому.

Винуватість обвинуваченого підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 .

Так, потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що близько 21 години 01 січня 2022 року біля клубу села Старий Дорогинь у нього з раніше незнайомим йому ОСОБА_20 виникла сутичка, учасником якої він став випадково, коли вийшов з приміщення на вулицю, де вже сперечались якісь хлопці, одного з яких він автоматично відштовхнув від себе. Під час подальшої сутички вони із ОСОБА_12 штовхнули один одного, посперечались та розійшлись. Після завершення дискотеки у клубі, орієнтовно о 1 годині 02 січня 2022 року він разом зі своїми друзями ОСОБА_21 та ОСОБА_22 пішов на зустріч викликаному ними автомобілю таксі. В той час, як вони йшли дорогою в напрямку села Латаші, до них під`їхав автомобіль, з якого вибігло декілька хлопців, один з яких почав стріляти по ньому та його друзях з якогось пістолету. Потім його вдарили декілька разів, від чого він впав на землю, але його продовжували бити ногами по різних частинах тіла. Коли перестали бити, він підвівся та підійшов до узбіччя дороги, але знову відчув удар руків`ям пістолета в обличчя, після чого від отриманих тілесних ушкоджень він вже не усвідомлював, хто та скільки ударів ще йому наносив та по яких частинах тіла.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав показання, аналогічні показанням потерпілого, та зазначив, що на автодорозі між селами Латаші та Старий Дорогинь до них з потерпілим та ОСОБА_22 під`їхав автомобіль, з якого вискочили хлопці та почали бити. Один з цих хлопців відразу почав стріляти з якогось пістолету. Від отриманих ударів він впав на землю та підвівся, вже коли нападники побачили автомобіль таксі та втекли. Він заподіяних ударів у ОСОБА_23 був дуже пошкоджений ніс, кров сильно лилась, тому його відразу повезли у лікарню.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 фактично підтвердив показання обвинуваченого та пояснив, що був свідком сутички, яка виникла між його братом ОСОБА_23 та потерпілим біля клубу села Старий Дорогинь, а також бійки на дорозі між селами Старий Дорогинь та Латаші, куди вони з ОСОБА_23 та ще одним його братом ОСОБА_24 приїхали на автомобілі останнього. У ОСОБА_23 в сумці був пневматичний пістолет, який належав їх батьку. Під час бійки на дорозі між зазначеними ним селами, ОСОБА_23 наносив удари, падав на землю разом з потерпілим і вони продовжували битись лежачи.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що на початку січня 2022 року до нього подзвонив його колишній учень ОСОБА_25 та попросив завезти додому з села Старий Дорогин. Коли він на власному автомобілі проїжджав біля села Латаші, то помітив на узбіччі дороги темний автомобіль та групу хлопців, серед яких був ОСОБА_26 , обличчя якого було все у крові, а ніс був дуже пошкодженим та ніби відірваним від обличчя. Після цього він всіх відвіз до приймального відділення лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що був свідком сутички, що мала місце біля клубу села Старий Дорогинь ввечері 01 січня 2022 року, й піл час якої ОСОБА_9 та ОСОБА_27 наносили один одному удари. Щодо подій, які мали місце на автодорозі між селами Латаші та ОСОБА_28 йому нічого не відомо, оскільки додому він поїхав іншим автомобілем.

Також винність обвинуваченого підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 06 січня 2022 року (а.с. 96-100, т.3), з якого вбачається, що у ОСОБА_4 вилучено предмет, схожий на пневматичний пістолет, що містить напис SAS МАКАRОV.

Згідно висновку експерта №11 від 26 січня 2022 року (а.с.108-110, т.3), у ОСОБА_6 було встановлено наявність наступних тілесних ушкоджень: 1) Відкрита черепно-лицева травма: Забійно-рвана рана перенісся, відкрита рана верхньої та нижньої повік правого ока; відкритий перелом кісток носа, зміщення носової перетинки; переломи решітчастої та лобної кісток, гематосинус лобних пазух; 2) дефекти (відломи) перших верхніх різців на ? коронкової частини зубів по медіальній поверхні, дефект (відлом) ріжучого краю коронкової частини 2-го зуба справа на нижній щелепі; 3) садно по задній поверхні нижньої третини лівого плеча. Вказані вище тілесні ушкодження утворились не менш ніж від 3-хтравматичних впливів від прямої дії (удар, удар під кутом) тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та могли утворитись в час і при обставинах вказаних у постанові, в медичній документації та зазначених самим ОСОБА_6 - 02.01.2022р., били в обличчя, пострілом з пістолета влучили в ліву руку. За ступенем тяжкості, тілесні ушкодження п.2 відносяться категорії легких з короткочасним розладом здоров`я (згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). Тілесні ушкодження п.3 відносяться категорії легких (згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). Достовірно оцінити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді вказаної вище відкритої черепно-лицевої травми за наявними даними неможливо, оскільки в медичній документації, яка була надана на експертизу, відсутній детальний опис (точна локалізація, характер) переломів лобної та решітчастої кісток.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 21 січня 2022 року за участю потерпілого (а.с.111-115, т.3) вбачається, що останній розповів та на статистові продемонстрував механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта №27 від 11 лютого 2022 року (а.с.120-124, т.3) у ОСОБА_6 було встановлено наявність наступних тілесних шкоджень: 1) Відкрита черепно-лицева травма: Забійно-рвана рана перенісся, відкрита рана верхньої та нижньої повік правого ока; відкритий перелом кісток носа, зміщення носової перетинки; переломи решітчастої та лобної кісток, гематосинус лобних пазух; 2) дефекти (відломи) перших верхніх різців на 1/2 коронкової частини зубів по медіальній поверхні, дефект (відлом) ріжучого краю коронкової частини 2-го зуба справа на нижній щелепі; 3) садно по задній поверхні нижньої третини лівого плеча. Вказані вище тілесні ушкодження утворились не менш ніж від 3-х травматичних впливів від прямої дії (удар, дар під кутом) тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та могли утворитись в час і при обставинах вказаних у постанові та в медичній документації - 02.01.2022 р., вдарили в обличчя тупим предметом, пострілом з пістолета влучили в ліву руку. За ступенем тяжкості, тілесні ушкодження п.2 відносяться категорії легких з короткочасним розладом здоров`я (згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). Тілесні ушкодження п.3 відносяться категорії легких (згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). Достовірно оцінити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді вказаної вище відкритої черепно-лицевої травми за наявними даними неможливо, оскільки в медичній документації, яка була надана на експертизу, відсутній детальний опис (точна локалізація, характер) переломів лобної а решітчастої кісток - необхідно надати опис МСКТ голови з деталізацією переломів лобної та решітчастої кісток.

З висновку експерта №28 (а.с.127-131, т.3) вбачається, що комісія експертів пришла до наступних підсумків: 1. 1,2. Згідно записів представлених на експертизу медичних документів, у ОСОБА_6 було виявлено: Садно по задній поверхні нижньої третини лівого плеча, яке є легким тілесним ушкодженням; Відломи перших верхніх різців на 1/2 коронкової частини зубів по медіальній поверхні, відлом ріжучого краю коронкової частини 2-го зуба справа на нижній щелепі, які є легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров`я; Відкриту черепно-лицеву травму у вигляді забійно-рваної рана перенісся, забійної рани верхньої та нижньої повік правого ока, перелом кісток носа, переломів решітчастої та лобної кісток з розвитком крововиливу в лобну пазуху (гемосинуситу). Детальна локалізація переломів решітчастої та лобної кісток в надісланих на експертизу медичних документах не зазначена, однак клінічна картина, описана в медичних документах,свідчить про переломи кісток, що формують лицевий череп, а тому спричинена ОСОБА_6 черепно-лицева трава оцінюється як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості як таке, що не є небезпечним для життя, але призвело до тривалого розладу здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо за обставин та в терміни, на які вказує в ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта №96 від 10 червня 2022 року (а.с.136-140, т.3) у ОСОБА_6 було встановлено наявність наступних тілесних ушкоджень: 1) Відкрита черепно-лицева травма: Забійно-рвана рана перенісся, відкрита рана верхньої та нижньої повік правого ока: відкритий перелом кісток носа, зміщення носової перетинки: переломи решітчастої та лобної кісток, гемагосинус лобних пазух; 2) дефекти (відломи) перших верхніх різців на 1/2 коронкової частини зубів по медіальній поверхні, дефект (відлом) ріжучого краю коронкової частини 2-го зуба справа на нижній шелепі: 3) садно по задній поверхні нижньої третини лівого плеча. Вказані вище тілесні ушкодження утворились не менш ніж від 3-х травматичних впливів від прямої дії (удар, удар під кутом) тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та могли утворитись в терміни та за обставин вказаних у постанові та в медичній документації 02.01.2022 р., отримав травму тупими предметами. За ступенем тяжкості, тілесні ушкодження у вигляді вказаної вище відкритої черепно-лицевої травми (згідно результатів проведеної комісійної експертизи) відносяться до категорії середніх, по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя (згідно п.2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р). Тілесні ушкодження п.2 відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я (згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р). Тілесні ушкодження п.3 відносяться категорії легких (згідно п.2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р);

З протоколу проведення слідчого експерименту від 09 червня 2022 року за участю обвинуваченого (а.с.142-146, т.3) вбачається що останній розповів та на статистові продемонстрував, як після здійснення пострілів з пневматичного пістолету, він заподіяв удар руків`ям пістолету в обличчя потерпілому.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 09 червня 2022 року за участю свідка ОСОБА_17 (а.с.147-146, т.3) вбачається що останній розповів та на статистові продемонстрував, як після здійснення пострілів з пневматичного пістолету, його брат ОСОБА_29 заподіяв удар руків`ям цього пістолету в обличчя потерпілому.

Висновком експерта №117 від 23 червня 2022 року (а.с.152-157, т.3) підтверджується, що у ОСОБА_6 було встановлено наявність наступних тілесних ушкоджень: 1) Відкрита черепно-лицева травма: Забійно-рвана рана перенісся, відкрита рана верхньої та нижньої повік правого ока: відкритий перелом кісток носа, зміщення носової перетинки: переломи решітчастої та лобної кісток, гемагосинус лобних пазух; 2) дефекти (відломи) перших верхніх різців на 1/2 коронкової частини зубів по медіальній поверхні, дефект (відлом) ріжучого краю коронкової частини 2-го зуба справа на нижній шелепі: 3) садно по задній поверхні нижньої третини лівого плеча. Вказані вище тілесні ушкодження утворились не менш ніж від 3-х травматичних впливів від прямої дії (удар, удар під кутом) тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та могли утворитись в терміни та за обставин вказаних у постанові та в медичній документації 02.01.2022 р., отримав травму тупими предметами. За ступенем тяжкості, тілесні ушкодження у вигляді вказаної вище відкритої черепно-лицевої травми (згідно результатів проведеної комісійної експертизи) відносяться до категорії середніх, по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя (згідно п.2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р). Тілесні ушкодження п.2 відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я (згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р). Тілесні ушкодження п.3 відносяться категорії легких (згідно п.2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р). 3. В момент заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 міг бути в будь-якому положенні, при якому ділянки тіла з ушкодженнями (обличчя, задня поверхня лівого плеча) були б доступні травмую чому впливу. 4. Встановлені при проведенні експертизи тілесні ушкодження не могли утворитися від падіння з вертикального положення тіла на площину. 5.6. Встановлені при проведенні експертизи тілесні ушкодження у вигляді вказаної вище черепно-лицевої травми могли утворитись при обставинах відтворених під час слідчих експериментів проведених за участі підозрюваного ОСОБА_30 та свідка ОСОБА_17 останні розповіли та показали як саме було заподіяно один удар рукояткою в обличчя потерпілого. З показів підозрюваного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_17 неможливо судити про механізм виникнення інших тілесних ушкоджень, наявність яких було встановлено при проведенні експертизи, оскільки вони не вказують на заподіяння будь-яких інших травматичних впливів (ударів, пострілів) потерпілому.

Прокурор в судовому засіданні просила суд призначити обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді 1 року позбавлення волі й за частиною 4 статті 296 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. Враховуючи особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, за місцем проживання характеризується позитивно та щиро розкаявся у вчиненому, просила звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та визначити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти пропозиції прокурора та просив призначити обвинуваченому покарання у відповідності до вимог Закону. Крім цього, акцентував увагу суду на тому, що обвинувачений не просив у нього пробачення, не намагався відшкодувати завдану шкоду та взагалі не демонстрував жодних ознак щирого розкаяння.

Представник потерпілого також просив суд визнати обвинуваченого винним у скоєнні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122 та частиною 4 статті 296 КК України, та не висловив заперечень проти призначення покарання, запропонованого прокурором.

Обвинувачений під час судових дебатів зазначив, що шкодує про вчинене та готовий понести покарання, яке йому може бути призначене судом.

Захисник просила суд виправдати обвинуваченого з підстав недоведеності його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122 та частиною 4 статті 296 КК України, посилаючись на те, що в судовому засіданні потерпілий не зміг чітко вказати, хто саме наносив йому ті удари, внаслідок яких він отримав тілесні ушкодження. Також зазначила, що дії обвинуваченого помилково кваліфіковані і за частиною 4 статті 296 КК України, оскільки, за її переконанням, вони були пов`язані не з бажанням Зайчука грубо порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а стали наслідком неприязних відносин, що виникли між ним та потерпілим. Крім цього, звернула увагу суду на те, що хоча обвинувачений і наніс потерпілому тілесні ушкодження руків`ям пневматичного пістолету, це трапилось випадково, а не було реалізацією умислу на використання предмету, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Оцінюючи обґрунтованість тверджень захисника, суд зважає на таке.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений не заперечував того факту, що наносив удари по голові та тілу потерпілого, в тому числі, один удар руків`ям пневматичного пістолету в обличчя останнього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 також підтвердив факт нанесення обвинуваченим ударів потерпілому.

З огляду на зазначене, суд дійшов переконання , що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого, як хуліганства.

Обмірковуючи зазначене питання, суд зважає на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к, та відповідно до якої безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що з урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, обвинувачений та потерпілий до подій, що мали місце 02 січня 2022 року, знайомими не були і неприязні стосунки між ними не виникали.

Крім цього, суд зважає також і на те, що в судовому засіданні обвинувачений, потерпілий та свідки пояснили, що під час подій, що відбулись на автодорозі між селами Латаші та Старий Дорогинь, обвинувачений спочатку здійснив постріли з пневматичного пістолету в бік всієї компанії прямувавших дорогою хлопців, тобто, дії обвинуваченого були спрямовані не лише на потерпілого, а й на сторонніх осіб, а тому, на думку суду, були проявом явної неповаги до суспільства.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 4 статті 296 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні неодноразово зазначав, що пневматичний пістолет не з`явився у нього внаслідок збігу обставин, а він навмисно взяв його із собою для самооборони, тобто, на думку суду, вважав, що вказаний пристрій пристосований, в тому числі, і для нанесення тілесних ушкоджень.

Отже, проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку, що обвинувачений своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КК України.

Окрім того, суд вважає доведеним і те, що обвинувачений своїми умисними діями, вираженими в грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вираженою у заподіянні тілесних ушкоджень, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив злочин, передбачений частиною 4 статті 296 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Той факт, що обвинувачений в процесі судового розгляду заявив, що шкодує про вчинене, на думку суду, не може безумовно свідчити про щире каяття, адже, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, щире каяття передбачає ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки, намагання особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажання виправити наслідки скоєного. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Однак, суду не було надано доказів, які б підтверджували дійсне та відверте щире каяття обвинуваченого з приводу скоєного та осуд ним своєї протиправної поведінки, а також те, що він виявляв готовність відшкодувати заподіяну потерпілому шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги статті 50 КК України, відповідно до яких метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив злочини, фактично визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, обираючи вид і розмір покарань, передбачених санкціями статей, що визначають відповідальність за вчинення інкримінованих обвинуваченому злочинів, суд вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі, а остаточне, із застосуванням положень частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, зокрема: його вік, матеріальний та сімейний стан, спосіб та умови його життя, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, що на думку суду істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що в сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення обвинуваченого залишається можливим без ізоляції від суспільства, а тому, суд вважає за доцільне застосувати до нього положення статей 75, 76, 104 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном один рік та з визначенням відповідних обов`язків.

Враховуючи те, що обвинувачений скоїв в тому числі й тяжкий злочин, суд вважає за необхідне, в силу статті 76 КК України, покласти на нього обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд дійшов переконання, що покарання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, й що саме за таких обставин буде досягнута мета покарання, яка полягає не тільки у покаранні, а й у виправленні засудженого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальних витрат в кримінальному провадженні не було.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122 та частиною 4 статті 296 КК України, і призначити йому покарання: за частиною 1 статті 122 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за частиною 4 статті 296 КК України у виді 3 років позбавлення волі та, із застосуванням частини 1 статті 70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді 3 років позбавлення волі.

В силу статей 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- газобалонний пневматичний пістолет калібру 4,5 мм, з маркуванням SAS МАКАRОV - знищити;

- медичну карту хворого ОСОБА_6 , вилучену в КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» 04.02.2022 року повернути до лікувального закладу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, потерпілому та його представнику.

Суддя: ОСОБА_32