В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000146 від 8 квітня 2025 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Драбів Драбівського району Черкаської області, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого (має трьох неповнолітніх дітей), військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого, по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 185, частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та юридична кваліфікація встановлених обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 10 вересня 2024 року, під час дії у країні воєнного стану, приблизно о 01-00 год, перебуваючи на сходах будинку АДРЕСА_2 , побачив сплячу ОСОБА_7 , в сумці якої помітив мобільний телефон, який вирішив викрасти. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу обвинувачений ОСОБА_3 таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Readmi 11 Lite» вартістю 4339 грн, який привласнив.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 31 березня 2025 року, в умовах воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, самовільно залишив вказану військову частину, яка дислокується у АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до моменту його затримання працівниками поліції 23 травня 2025 року.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Досліджені судом докази

У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнає повністю і беззастережно, погоджується надати показання.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, подає заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, просить покарати обвинуваченого не суворо.

Суд за згодою з учасниками процесу постановляє ухвалу про розгляд кримінального провадження у відсутність потерпілої ОСОБА_7 .

Оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, з чим погодились прокурор і захисник, суд у відповідності із частиною третьою статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, суд визначає такий обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та встановлює такий порядок їх дослідження : допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат, а також характеризуючих особу обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 надає показання, що він дійсно у потерпілої, яка спала, з сумки викрав мобільний телефон. З його назвою та вартістю згоден. Телефон здав у ломбард. А 31 березня 2025 року самовільно покинув військову частину і проживав до моменту затримання у своєму помешканні по АДРЕСА_1 , намагаючись вирішити питання щодо демобілізації як батька трьох дітей. У вчинених злочинах розкаюється, просить призначити йому покарання на мінімальний строк.

Вина обвинуваченого доведена матеріалами кримінального провадження:

- відповіддю директора ломбарду на запит слідчого про те, що мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «11 Lite» закладався до ломбардного відділення ТОВ «Ломбард «Дім Мікрофінанс» ОСОБА_3 13 вересня 2024 року о 14-55 год (а.с.28);

- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №835/25-21, відповідно до якого ринкова вартість телефону марки «Xiaomi» моделі «11 Lite» складає 4439 грн (а.с. 33-37);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23 травня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_3 затримано на підставі пункту 6 частини першої статті 615 КПК України о 09-00 год 23 травня 2025 року (92-93);

- витягом з наказу заступника командира в/ч НОМЕР_1 від 27 березня 2025 року №87 відповідно до якого ОСОБА_3 прибув як тимчасово прикомандирований (а.с.40).

- витягом з наказу заступника командира в/ч НОМЕР_1 від 31 березня 2025 року №91, відповідно до якого ОСОБА_3 вибув як тимчасово прикомандирований, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини (а.с.41).

Відомості щодо особи обвинуваченого

Особа обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується її копією паспорта (а.с.29) .

Відповідно до довідок лікарів КНП «Жмеринська ЦРЛ» нарколога та психіатра ОСОБА_3 на обліку наркокабінеті та психкабінеті не перебуває та протягом останніх 5 років за лікуванням не звертався (а.с.16,17).

Обвинувачений ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять: дружина ОСОБА_9 , дочка ОСОБА_10 , дочка ОСОБА_11 , дочка ОСОБА_12 (а.с.18).

Згідно з характеристикою на ОСОБА_3 , виданою головою квартального комітету «Заріччя», ОСОБА_3 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 з дружиною та трьома дочками, до квартального комітету скарг та заяв не надходило (а.с.19).

Згідно з вимогою про судимість, ОСОБА_3 вважається несудимим (а.с.25-26).

Відповідно до медичної характеристики військовослужбовець ОСОБА_3 перебував на військовій службі з 27 по 31 березня 2025 року, за медичною допомогою не звертався (а.с.42).

Згідно з копією вироку Жмеринського міськрайонного суду від 19 квітня 2022 року, ОСОБА_3 визнаний винним за частиною другою статті 185 КК України і призначено покарання у виді арешту строком на 4 місяці (а.с.48-49).

Згідно з копією вироку Жмеринського міськрайонного суду від 22 червня 2020 року, ОСОБА_3 визнаний винним за частиною першою статті 185 КК України і призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн (а.с.50-51).

Відповідно до повідомлення начальника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_3 призначений вироком від 22 червня 2020 року штраф сплатив (а.с.53).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб, ОСОБА_3 9 грудня 2011 року одружився і з ОСОБА_13 (а.с. 108).

Згідно з копіями свідоцтв про народження, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.109-111).

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, які у відповідності із статтею 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття і активне сприяння судовому слідству.

Обставин, які у відповідності із статтею 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, суд, як і орган досудового розслідування, не встановив.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного, який характеризується позитивно, має трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше несудимий; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; при цьому виходить з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Отже, виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Водночас суд враховує, що санкцією частини четвертої статті 185 Кримінального кодексу України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а санкцією частини п`ятої статті 407 цього Кодексу від п`яти до десяти років.

Суд вважає, що виходячи з принципу справедливості покарання, суд має застосувати більш суворий вид покарання за скоєний злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.

Приймаючи до уваги вказані вище обставини, що враховані судом при розгляді кримінального провадження, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі на майже мінімальний строк, як просить прокурор, є пропорційним та адекватним, тобто справедливим, і спрямованим на досягнення легітимної мети та співмірними з нею.

На думку суду, буде доцільним призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкцій інкримінованих йому злочинів. При цьому суд враховує, що обвинувачений засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням ним своєї вини, розкриттям всіх відомих йому обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину відновитись на службі. Суд вважає, що у даному випадку є дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчинених злочинах, відверта негативна оцінка своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Суд упевнений, що саме таке покарання буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, відповідно до якого суд, на основі оцінки ряду вказаних вище загальних і спеціальних критеріїв, зазначених у законі, визначає особі, яка вчинила злочин, справедливу міру покарання, спрямовану на досягнення цілей виправлення засудженого і приватної превенції.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень

Суд вважає, що з обвинуваченого у відповідності із статтею 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути судові витрати за проведення товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід продовжити на 60 днів з метою забезпечення можливості оскарження вироку, апеляційного розгляду кримінального провадження та виконання вироку.

Керуючись статтями 370, 371, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України і обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Відповідно до частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення Вінницьким відділенням КНДІСЕ товарознавчої експертизи в сумі 1696 (одна тисяча шістсот дев`яносто шість) грн 32 коп.

Запобіжним заходом залишити обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою, продовживши його термін дії на шістдесят днів з 11 липня 2025 року по 8 вересня 2025 року включно.

У відповідності до частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України в строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення з 23 травня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк у такому ж порядку з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть у суді отримати копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення направити потерпілій ОСОБА_7 , яка не була присутня у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_14