Справа № 163/1679/25
Провадження № 1-кс/163/359/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року місто Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000341 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

в с т а н о в и в :

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000341 за ознаками ч.2 ст.345 КК України встановлено, що ОСОБА_5 близько 22:05 години 01 серпня 2025 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в громадському місці на території «Бунгало Nester-House», що по вулиці Європейській в селі Світязь Ковельського району Волинської області під час концертної програми, діючи з хуліганських спонукань, переміщав тимчасово встановлені загороджувальні паркани, якими обмежувалась зона відведена для проведення концерту і на зауваження працівників охорони закладу не реагував, висловлюючись в їх бік нецензурною лайкою. В подальшому на законну вимогу поліцейських припинити вчиняти хуліганській дії ОСОБА_5 відмовився та розпочав чинити опір.

Так, ОСОБА_5 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що перед ним стоїть працівник поліції, який перебував у поліцейському однострої з відповідними знаками розрізнення, застосовуючи фізичну силу, умисно наніс два удари кулаком правої руки в обличчя, декілька ударів ногами в ділянку грудного відділу хребта та при накладанні кайданок вкусив за третій палець лівої кисті старшого дільничного офіцера відділу дільничних офіцерів поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , який згідно з ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» являється працівником правоохоронного органу та виконував службові обов`язки по припиненню вчинення хуліганських дій, у результаті чого умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження.

Крім цього, близько 22:10 години цього дня ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території «Бунгало Nester-House», під час з`ясування обставин вчинення ним хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, розуміючи, що перед ним стоїть працівник поліції, який перебував у поліцейському однострої з відповідними знаками розрізнення, застосовуючи фізичну силу, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя начальнику відділу дільничних офіцерів поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , який згідно з ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» являється працівником правоохоронного органу та виконував свої службові обов`язки під час несення служби по забезпеченню публічної безпеки і порядку, у результаті чого умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження.

Слідчий вважає наявними передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, через що з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному, вважає застосування більш м`якого запобіжного заходу таким, що не забезпечить запобігання цим ризиками.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження по зазначених в клопотанні фактах умисного заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000341 за ознаками ч.2 ст.345 КК України 01 серпня 2025 року.

В порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України ОСОБА_5 затриманий о 22:10 годині 01 серпня 2025 року.

Порушень процесуального закону при затриманні ОСОБА_5 не встановлено, сторона захисту про такі порушення заяв не зробила.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345 КК України, оголошене ОСОБА_5 02 серпня 2025 року.

Обґрунтованість підозри підтверджена протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; повідомлення Шацької РЛ; протоколом огляду речей.

Ці докази дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у причетності до умисного заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Із числа наведених слідчим та прокурором у клопотанні ризиків слідчий суддя вважає доведеним лише ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

А саме, можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду доводиться тим, що інкримінований злочин передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років і тяжкість такого покарання може спонукати підозрюваного до втечі з місця проживання.

Решта, передбачених п.п.3, 5 ст.177 КПК України ризиків свого належного обґрунтування та доведення в судовому засіданні не знайшли, через що слідчим суддею відхиляються.

Зокрема, твердження слідчого про можливість незаконного впливу підозрюваного на свідків або потерпілих є припущенням, яке не ґрунтується на жодних конкретних фактичних даних. Стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що підозрюваний вчиняв спроби вплинути на когось зі свідків або потерпілих, ані до повідомлення про підозру, ані після. Відсутність прямих або опосередкованих дій з боку підозрюваного, спрямованих на підбурювання, вмовляння чи залякування будь-кого з учасників провадження, свідчить про безпідставність припущень про можливий вплив у майбутньому, а сам по собі факт, що свідки ще не були допитані в суді, не може бути підставою для визнання наявності ризику впливу.

Щодо ризику вчинення нового кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що жодного підтвердження того, що після інкримінованого випадку підозрюваний продовжив агресивну або протиправну поведінку під час розгляду клопотання не подано. Поведінка особи в одному епізоді, яким охоплене провадження, не може автоматично свідчити про її намір чи схильність до системного вчинення нових злочинів.

У силу ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст.177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, встановлено лише ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Однак тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

У частині першій статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст.5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Водночас слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, відомостей про його негативну процесуальну поведінку слідчим і прокурором не наведено та в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим та прокурором не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту та покладення певних обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000341 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 04 жовтня 2025 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 виконувати до 04 жовтня 2025 року включно такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання квартира АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (пас-порти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали передати для виконання Шептицькому районному відділу поліції ГУНП у Львівській області.

Згідно із ч.4 ст.181 КПК України орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваному і прокурору.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений о 15:40 годині 04 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1