Справа № 946/3550/25
Провадження № 1-кс/946/1006/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2025 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, якою просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та відкрити кримінальне провадження за фактом завершеного приготування ОСОБА_4 до вбивства її та членів її родини.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 14 травня 2025 року відкрито провадження за скаргою.

15.05.2025 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою (справа №946/3589/25) на бездіяльність слідчого та прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань якою просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та відкрити кримінальне провадження за фактом завершеного приготування ОСОБА_4 до вбивства мене та членів моєї родини за заявою про злочин від 10.05.2025 року.

15.05.2025 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою (справа №946/3591/25) на бездіяльність слідчого та прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань якою просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та відкрити кримінальне провадження за фактом завершеного приготування ОСОБА_4 до вбивства мене та членів моєї родини за заявою про злочин від 09.05.2025 року.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 14 травня 2025 року провадження з розгляду скарг ОСОБА_3 об`єднано в одне провадження та присвоєно спільний єдиний унікальний номер - №946/3550/25 (провадження № 1-кс/946/1006/25).

Ухвалою судді ОСОБА_5 від 19 травня 2025 року відмовлено в задоволенні заяв ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 21 травня 2025 року заяви ОСОБА_3 від 21.05.2025 про відвід судді ОСОБА_1 під час розгляду справи № 946/3550/25 залишено без розгляду.

Ухвалою судді ОСОБА_5 від 29 травня 2025 року об`єднано в одне провадження дві заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді ОСОБА_5 від 03 червня 2025 року відмовлено в задоволенні двох заяв ОСОБА_3 від 02.06.2025 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 11 червня 2025 року дві заяви ОСОБА_3 від 11.06.2025 про відвід судді ОСОБА_1 під час розгляду справи № 946/3550/25 (провадження № 1-кс/946/1006/25) за скаргами ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишено без розгляду.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 18 червня 2025 року заяви ОСОБА_3 від 12.06.2025 та 13.06.2025 про відвід судді ОСОБА_1 під час розгляду справи №946/3550/25 залишено без розгляду.

Так, заявлені вимоги скарг обґрунтовані тим, що 9 травня 2025 року, двічі, та 10 травня 2025 року ОСОБА_3 подала до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області заяви про вчинення проти неї злочину, передбаченого ст. 115 КК України. У заявах вона наголосила, що відповідно до відкритих даних у системі «Судова влада», у ОСОБА_4 було проведено обшук та вилучено велику кількість вогнепальної зброї та набоїв до неї (ухвала слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі № 946/2643/25, провадження № 1-кс/946/821/25). У минулому ОСОБА_4 вже вчиняв злочинні напади на неї та її майно саме з використанням вогнепальної зброї. Відтак, маючи неприязні стосунки з ОСОБА_4 та викриваючи ОСОБА_4 у злочинній діяльності, пов`язаній із злочином катуванням ОСОБА_3 та членів її родини ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 та двома працівниками поліції, а також з озброєним захопленням її майна (порому ВИЛ-0224-К) у жовтні 2017 року, а також зі створенням ОСОБА_4 каналу контрабанди у селі Кислиця Ізмаїльського району Одеської області за корупційного сприяння посадових осіб ДПСУ та Адміністрації судноплавства України, вона відповідально заявляє про вчинення ним нового злочину проти неї. Вона має обґрунтовані підстави побоюватися за своє життя та життя своїх близьких. Внаслідок здійсненого обшуку у ОСОБА_4 було встановлено факт завершеного підготування до вчинення вбивства її та членів її сім`ї.

В своїх скаргах ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та відкрити кримінальне провадження за фактами надання незаконного сприяння ОСОБА_4 з боку посадових осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області у незаконному та злочинному використанні ОСОБА_4 вогнепальної зброї, що призвело до тяжких наслідків - за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвалами суду від 14 травня 2025 року, 21 травня 2025 року, 11 червня 2025 року призначено проведення розгляду скарг в режимі відеоконференції з адвокатом ОСОБА_8 за допомогою власних технічних засобів з використанням програмного комплексу ВКЗ (обліковий запис - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Скаржник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду скарг в судові засідання, призначені на 11.06.2025 о 16:10 год., 18.06.2025 о 15:50 год. не з`явилась. Заяв про відкладення розгляду справи не надала, про причини неявки не повідомила.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання у режимі відеоконференції, в судові засідання, призначені на 11.06.2025 о 16:10 год., 18.06.2025 о 15:50 год. на зв`язок з судом не вийшов, заяв про відкладення розгляду справи не надав, про причини не виходу на зв`язок не повідомив.

Слідчий Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, проте Т.в.о. заступника начальника відділу поліції - начальника СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 15.05.2025 надав заяву про розгляд справи без участі та просить відмовити у задоволенні скарг ОСОБА_3 , оскільки по вказаним у скаргах фактам вже були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2022 та 22.03.2017 за №0000002 та №0000762.

Слідчий суддя вважає, що на стадії розгляду скарг слідчим суддею були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги вказану неявку учасників провадження, слідчий суддя оцінює таку позицію, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи.

Вказана позиція слідчого судді узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду скарги, так як про існування справи йому достеменно відомо, відводи слідчому судді подавалися, про дати, час та місце розгляду справи повідомлявся.

Також вважаючи на стислі строки розгляду скарг та те, що скарга знаходиться в провадженні слідчого судді з 14.05.2025р., скаржнику було надано усі можливості висловити свою позицію як усно, так і письмово, слідчий суддя вважає за можливо розглянути подану скаргу по суті.

Згідно вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарг, інші матеріали, що містяться в матеріалах справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 9 травня 2025 року, двічі, та 10 травня 2025 року ОСОБА_3 подала до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області заяви заяву в порядку статті 214 КПК України про вчинення проти неї злочину, передбаченого ст. 115 КК України.

У заявах про злочин вона наголосила, що відповідно до відкритих даних у системі «Судова влада», у ОСОБА_4 було проведено обшук та вилучено велику кількість вогнепальної зброї та набоїв до неї (ухвала слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі № 946/2643/25, провадження № 1-кс/946/821/25). У минулому ОСОБА_4 вже вчиняв злочинні напади на неї та її майно саме з використанням вогнепальної зброї. Відтак, маючи неприязні стосунки з ОСОБА_4 та викриваючи ОСОБА_4 у злочинній діяльності, пов`язаній із злочином катуванням ОСОБА_3 та членів її родини ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 та двома працівниками поліції, а також з озброєним захопленням мого майна (порому ВИЛ-0224-К) у жовтні 2017 року, а також зі створенням ОСОБА_4 каналу контрабанди у селі Кислиця Ізмаїльського району Одеської області за корупційного сприяння посадових осіб ДПСУ та Адміністрації судноплавства України, вона відповідально заявляє про вчинення ним нового злочину проти неї. Вона має обґрунтовані підстави побоюватися за своє життя та життя своїх близьких. Внаслідок здійсненого обшуку у ОСОБА_4 було встановлено факт завершеного підготування до вчинення вбивства її та членів її сім`ї.

Станом на 18.06.2025 року слідчому судді не надано доказів того, що відомості за заявами ОСОБА_3 від 09.05.2025, 10.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом 1 частини першої статті 303 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Статтею 7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься публічність. Згідно цього принципу, у відповідності до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із ч. 1 розділу 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Слідчим суддею, приймається до уваги, що предметом розгляду вказаних скарг ОСОБА_3 є невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області.

Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості та короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути визначальним критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, для того, щоб відомості, які викладені у заяві або повідомленні про злочин, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вони мають містити окрім ознак кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) також фактичні дані, які підтверджують його вчинення.

Слідчий суддя вважає, що заяви ОСОБА_3 від 09.05.2025, 10.05.2025 не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Заявник не вказує, якими саме діями вчинено злочин. Не зазначено, в чому саме полягає, виражається кримінальне правопорушення, вказані твердження є загальними, не містять конкретних фактів, не уточнені.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок також викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

Виходячи із наданих до скарги доказів, на даний час, слідчий суддя приходить до висновку, що ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливих противоправних дій, та які можуть бути вчинені в майбутньому, але обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не можуть вважатися такою, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя вказує, що розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб, в даному випадку уповноважених осіб Ізмаїльської окружної прокуратури, вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий суддя вбачає за можливе використати стандарт «баланс вірогідностей» (a balance of probabilities). Розумна ступінь це та, яка відповідає «балансу вірогідностей». Факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце.

Питання як про достовірність конкретного доказу, так і про достатність їх у сукупності суд вирішує у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. З іншого боку, принциповим можна вважати положення щодо неможливості доказування на основі припущень.

Достатніми є докази, яких може бути достатньо для встановлення певного факту або усієї сукупності фактів, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторони. Однак, це має місце поки існування цього факту не буде заперечене іншими доказами, встановленими обставинами. Тобто, такі докази не є безспірними.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду клопотання і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати заяви ОСОБА_3 від 09.05.2025, 10.05.2025 повідомленнями про вчинене кримінальне правопорушення.

Відтак, підстави для внесення відомостей за її заявами до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Доводи, наведені заявником у заяві, є його особистою оцінкою дій ОСОБА_4 , які ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій останнього, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

Будь-яких фактичних даних, окрім припущень та міркувань самого заявника, про вчинення гр. ОСОБА_4 дій, які мають ознаки кримінальних правопорушень, в заявах ОСОБА_3 не наведено.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні трьох скарг ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами про злочин від 09.05.2025, 10.05.2025 - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23.06.2025р. о 16:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1