СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1810/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001844 від 30.05.2025, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; такого, що судимості не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України;

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2022 ОСОБА_3 , страждаючи на наркоманію, розпочав проходження замісної підтримуючої терапії в КНП «KMHKЛ «Соціотерапія» (), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18, під час якої за призначенням лікаря почав отримувати для прийому лікарський засіб «Tab.Metafini IC», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, відповідно до Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27.03.2012 № 200.

У подальшому, ОСОБА_3 , дізнавшись про спрощений порядок функціонування програми замісної підтримуючої терапії та відсутність єдиної бази даних пацієнтів, які на ній перебувають, вирішив незаконно заволодіти наркотичними засобами шляхом шахрайства, з метою їх подальшого неконтрольованого використання.

Так, 07.09.2023 ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати на замісній підтримуючій терапії в КНП «KMHKЛ «Соціотерапія», діючи умисно, всупереч вимог Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України від 15.02.1995 № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», прибув до іншого суб`єкта господарської діяльності - TOB «Медичний центр «Медвін» (ідентифікаційний код 44595394), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 3А, де подав заяву про отримання наркотичних засобів, а також уклав угоду про надання медичних послуг, приховавши від працівників медичної установи інформацію про перебування на лікуванні в іншому медичному закладі - в КНП «KMHKЛ «Соціотерапія», де він вже отримував для прийому лікарський засіб, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання наркотичного засобу шляхом шахрайства, у період часу з 07.09.2023 по 30.05.2025, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні TOB «Медичний центр «Медвін», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 3А, шляхом обману лікаря, який не володів повною та достовірною інформацією про пацієнта, а також довіряв ОСОБА_3 , який при зверненні за медичними послугами повідомив письмово під особистий підпис, що він не перебуває на лікуванні в інших медичних закладах, де йому вже призначені наркотичні засоби, отримував у кабінеті замісної підтримуючої терапії таблетки «Tab. Methadoni 0,025» для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря, тим самим заволодів вказаними наркотичними засобами незаконно шляхом шахрайства.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Метадон (фенадон), відповідно до Списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України та наслідки, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд визнає доведеним, що своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні наркотичним засобом шляхом шахрайства, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 308 КК України.

Даючи оцінку даним обвинувального акту про те, що ОСОБА_3 має судимість за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 23.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, судом береться до уваги, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19.03.2025 у справі № 759/18732/23, провадження № 1-в/759/150/25, ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 23.01.2024 у зв`язку з закінченням іспитового строку.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Відтак в силу положень ч п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України ОСОБА_3 вважається таким, що не має судимості за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 23.01.2024.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 308 КК України відноситься до тяжких злочинів, бере до уваги дані про особу ОСОБА_3 , який не має судимості, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, яке виразилося в дачі правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 308 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, з огляду на фактичні обставини справи та характер протиправних діянь, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, його вік та відсутність судимості, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який засуджує свою протиправну поведінку, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі статті 75 КК України звільняє його від покарання з випробуванням та покладає на обвинуваченого обов`язки, визначені у статті 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Оскільки обвинувачений належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1