Справа № 289/1256/25
Номер провадження 1-кп/289/170/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000100 від 21.06.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пуксоозеро Плесецького району Архангельської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта середня технічна, інвалідності не має, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи на профілактичному обліку в секторі превенції ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирської області за вчинення домашнього насильства з 22.11.2023, безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким він проживає в одному помешканні, що призвело до фізичних та психологічних страждань останнього, розладу здоров`я та погіршення якості життя останнього, а саме ОСОБА_4 неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_7 дії, виражені у словесних образах, погрозах, нанесенні ударів, що призводили до саден та подряпин, висловлюваннях в адресу малолітнього ОСОБА_7 словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у останнього побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Указаними діями ОСОБА_4 завдав малолітньому шкоду його психічному та фізичному здоров`ю, що виразилось у формі численних забоїв і саден, а також призвело до психологічних страждань останнього, погіршення якості його життя, оскільки останній тривалий час перебуває у пригніченому та тривожному стані.

Зокрема, 20.04.2025 близько 15:00 години, перебуваючи у спільному подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вчиняв по відношенню до свого сина малолітнього ОСОБА_6 домашнє насильство у формі психологічного насильства, що виразилось у образах словами нецензурної лайки.

Також, 30.05.2025 близько 17:00 години, перебуваючи у спільному подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 вчиняв по відношенню до свого сина малолітнього ОСОБА_6 домашнє насильство у формі психологічного насильства, що виразилось у образах словами нецензурної лайки. Указані дії відбувались в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В подальшому, 20.06.2025 близько 17 години 52 хвилини ОСОБА_4 , будучи

в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , де маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, безпричинно, умисно та цілеспрямовано вчинив психологічне насильство відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , що виразилося в формі образ словами нецензурної лайки, а також фізичного насильства у формі нанесення численних забоїв і саден.

Так, згідно висновку експерта №242 від 24.06.2025, у малолітнього ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна лівого плеча, орбіти правого ока, які по своїй категорії відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 систематичного психологічного та фізичного насильства щодо малолітнього сина ОСОБА_6 , вказані дії призвели до розладів його здоров`я, погіршення якості життя потерпілого, а також до психологічних та фізичних страждань останнього.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним протиправних дій відносно свого сина ОСОБА_10 , як зазначено вище у вироку суду. Пояснив, що вчиняв відносно свого сина насильство, так як син його не слухався, а він не знає інших способів виховання дітей, однак щиро розкаявся у вчиненому, обіцяв більше не скоювати протиправних дій до своїх дітей.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , його мати ОСОБА_5 у суді повідомила, що обвинувачений являється її чоловіком, вони мають трьох спільних малолітніх дітей. На даний час чоловік за станом здоров`я не має змоги працювати, тому забезпечує родину матеріально саме вона, працюючи неофіційно різноробочою та маючи тимчасові заробітки, а чоловік в цей час доглядає за дітьми, при цьому в нього з дітьми виникають конфлікти, так як діти його інколи не слухають. Алкогольними напоями її чоловік ОСОБА_4 не зловживає. Про те, що чоловік в травні побив сина ОСОБА_11 телефоном повідомив дільничий, так як вона в цей час була на роботі. Коли ОСОБА_5 приїхала до лікарні побачила у сина синець під оком, а також гематоми на ключиці та на спині, ОСОБА_10 повідомив їй, що його побив батько за те, що він почав захищати меншого брата ОСОБА_12 . Тривалий час ОСОБА_10 не хотів спілкуватися з батьком, боявся з ним залишатися вдома, однак останнім часом поведінка обвинуваченого змінилася в кращий бік, він почав більше спілкуватися з сином, тому на суворому покаранні вона не наполягає.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого, законного представника потерпілого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, що узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Діючи згідно ст. 337 КПК України лише в межах висунутого обвинувачення суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи ОСОБА_6 , з яким винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя останнього.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він : в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації за допомогою до лікаря психіатра не звертався; за місцем проживання характеризується негативно; одружений, має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які з 03.06.2025 перебувають на обліку дітей як такі, чиї батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

При призначенні покарання суд враховує, що вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 діяння є нетяжким злочином, враховує наявність як пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання обставин, те, що законний представник потерпілого не наполягає на суворій мірі покарання, та приходить до висновку про доцільність призначення йому покарання у виді пробаційного нагляду, яке на переконання суду є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Достатніх підстав для призначення більш суворих видів покарання не убачається.

Разом з тим, ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, зокрема пунктом 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема: направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше, як на 12 місяців.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер, оскільки домашнє насильство це не "особиста справа", це злочин, що калічить, принижує, вбиває, що починається з «незначних дрібниць», а потерпілими від нього здебільшого стають жінки та діти.

Враховуючи обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, систематичність вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства по відношенню до свого малолітнього сина та ризики вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства, суд вважає обґрунтованими твердження прокурора щодо необхідності застосування обмежувальних заходів до обвинуваченого та вважає необхідним та достатнім визначити обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, відповідно до якого покласти на обвинуваченого обов`язок пройти програму для кривдників на строк 2 (два) місяці.

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Суд вважає, що обмежувальний захід із покладенням обов'язку пройти програму для кривдників, сприятиме виправленню обвинуваченого, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

З урахуванням обраного виду покарання суд вважає за можливе застосований ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.07.2025 відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання скасувати.

Цивільний позов у справі заявлено не було. Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374-376 КПК України, ст.ст. 59-1, 91-1, 126-1 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України обов'язки:

- періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз'яснити ОСОБА_4 наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду - притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 2 (два) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Застосований ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.07.2025 ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Речові докази по справі : довідку КНП «Радомишльська лікарня» від 20.06.2025 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15