Провадження № 1-кс/554/9155/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000360 від 09.07.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и л а:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на майно, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що в провадженні СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000360 від 09.07.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Так, 08.07.2025 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 невідома особа, під приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом обману, заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_4 .

У подальшому, в ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що 08.07.2025 року, близько 20:40 год., він отримав замовлення таксі «Уклон» на вул. Київське Шосе, 48, з номеру НОМЕР_1 . Приїхавши за вказаною у замовленні адресою, до 3-го під`їзду, до нього вийшла клієнтка - жінка віком 30-40 років, середньої статури, одягнута в чорні штани, світлу блузку, пряме чорне волосся. Коли він підвозив останню за вказаними нею адресами та в указані місця, вона просила, щоб він надав їй свій мобільний телефон, на що він погоджувався. Проте, коли він у черговий раз надав їй свій мобільний телефон марки Redmi Note 14 в корпусі чорного кольору, imeil- НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , номер телефону НОМЕР_4 , щоб вона зателефонувала своїй знайомій, остання відійшла від авто в бік, де не було освітлення, та більше до авто не повернулася. Він почав телефонувати на свій номер телефону марки Redmi Note 14, однак, зв?язку з ним вже не було.

Враховуючи, що мобільний телефон марки Redmi Note 14 в корпусі чорного кольору, imeil НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , нoмер телефону НОМЕР_4 має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки являється предметом кримінального проступку, може бути використаний під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального проступку, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, задля проведення ряду експертних досліджень, прокурор просить накласти на нього арешт. Після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, названий мобільний телефон просив передати власнику на відповідальне зберігання.

Крім того, просив поновити йому строк на звернення до суду з цим клопотанням.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти накладення арешту на належний йому мобільний телефон Redmi Note 14 в корпусі чорного кольору, imeil НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 .

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що підрозділом дізнання Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за процесуального керівництва Полтавської окружної прокуратури Полтавської області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000360 від 09.07.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

11.07.2025 року, в період часу з 11 год. 58 хв. до 12 год. 10 хв., дізнавачем СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 було проведено огляд в приміщенні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2Б, в ході якого в ОСОБА_6 було вилучено добровільно виданий ним мобільний телефон Redmi Note 14 в корпусі чорного кольору, imeil НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 .

Постановою дізнавача від 14.07.2025 року вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У подальшому, 18.07.2025 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт

мобільного телефону Redmi Note 14 в корпусі чорного кольору, imeil НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , шляхом його подання через поштове відділення АТ «Укрпошта».

До суду вказане клопотання надійшло 21.07.2025 року, що підтверджується відповідним штампом суду з написами на ньому.

З матеріалів клопотання вбачається, що дозволу на проведення огляду в кримінальному провадженні слідчим суддею не надавалося, а отже, згідно положень ч.7 ст.236 КПК України вказаний мобільний телефон з моменту його вилучення набув статусу тимчасово вилученого майна, так як відповідає визначеним критеріям.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Беручи до уваги, що спірний мобільний телефон було вилучено в ході проведення огляду без ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду 11.07.2025 року (в п`ятницю), то клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно було бути поданим до суду не пізніше наступного робочого дня, тобто 14.07.2025 року.

Отже, звернувшись із клопотанням про арешт майна 18.07.2025 року прокурор пропустив строк, встановлений для його подання.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Прокурор, заявляючи клопотання про поновлення процесуального строку, причинами його пропуску вказав, що в ході аналізу вмісту телефону виникла потреба у встановлені пристрою та його процесуального статусу, що зайняло певний час, а також, що він не мав можливості вчасно звернутися з клопотанням через службове навантаження та проведення інших невідкладних слідчих (розшукових) дій, а також у зв`язку з проведенням інших невідкладних слідчих дій у провадженні (допити, впізнання, експертизи), які мали пріоритетне значення на початковому етапі розслідування.

Проаналізувавши викладені прокурором підстави для поновлення пропущеного строку, слідчий суддя вважає причини пропуску строку на подання клопотання поважними та приходить до висновку про його поновлення.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Прокурором доведено, що вилучений 11.07.2025 року в ході проведення огляду мобільний телефон марки Redmi Note 14 в корпусі чорного кольору, imeil НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , номер телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , є доказом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, являється предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, мобільний телефон марки Redmi Note 14 в корпусі чорного кольору, imeil НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , номер телефону НОМЕР_4 , слід передати власнику на відповідальне зберігання.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Поновити прокурору Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 процесуальний строк на звернення до суду із цим клопотанням.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду 11.07.2025 року мобільний телефон марки Redmi Note 14 в корпусі чорного кольору, imeil НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , номер телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , шляхом позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, мобільний телефон марки Redmi Note 14 в корпусі чорного кольору, imeil НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , номер телефону НОМЕР_4 , передати власнику на відповідальне зберігання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1