Справа № 182/1918/25
Провадження № 1-кп/0182/918/2025
У Х В А Л А

Іменем України

20.05.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого судового засідання в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000098 від 29.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в:

Історія судового провадження та позиції сторін і учасників кримінального провадження

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Ухвалою від 31 березня 2025 року було призначено підготовче судове засідання на 20 травня 2025 року.

3.Під час підготовчого судового засідання на виконання вимог ч.3 ст.314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) було поставлено питання про призначення обвинувального акта до судового розгляду.

4.Прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні із викликом сторін кримінального провадження. Також, до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 , яке під час підготовчого судового засідання було підтримано прокурором ОСОБА_4 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів. Прокурор послався на наявність ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

5.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 вважали за можливим призначити справу до судового розгляду з викликом сторін кримінального провадження, розгляд здійснювати одноособово суддею у відкритому судовому засіданні.

6.Щодо заявленого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_3 заперечував та просив відмовити прокурору. Вважає, що відсутні докази його винуватості у скоєному кримінальному правопорушенні.

7.Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного та зазначив, що докази винуватості або співпраці з рф чи іншою країною відсутні, тому просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання або призначити як альтернатив ний запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

8.Крім того, обвинувачений повідомив, що при його затриманні та під час перевезення його з Одеської області до м.Київ чотири невідомі особи в балаклавах застосовували до нього дії фізичного характеру: катували та били по всьому тілу, погрожували застрелити та викинути з авто. Під фізичним впливом змушували визнати вину. Тілесні ушкодження були зафіксовані медичними працівниками та наявні у матеріалах кримінального провадження. Також у Лук`янівському СІЗО до нього двічі (в січні та в лютому) приходили двоє чоловіків, яких він зможе впізнати, та погрожували, що якщо він не буде співпрацювати зі слідством, то вони влаштують йому погані наслідки у камері. Під час цим погроз адвокат присутній не був. Про це обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що його катували та змушували визнати вину, однак захисник не відреагував.

9.Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу фізичного впливу на обвинуваченого зазначив, що про це обвинувачений повідомив лише через два місяці. Окрім того, під час першої зустрічі та під час обрання запобіжного заходу обвинувачений нічого йому не повідомив, хоча захисник про це запитував.

10.Прокурор заперечив проти заявленого стороною захисту клопотання щодо запобіжного заходу. З приводу звернення до ДБР не заперечував.

11.Також, сторони кримінального провадження вважали необхідним етапувати обвинуваченого до ДУ «УВП №4» з метою розгляду кримінального провадження та можливості безпосередньої участі обвинуваченого у судових засіданнях.

12.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує таке.

Щодо вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу

13.Згідно з вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

14.Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва щодо обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено до 01 червня 2025 року включно без можливості внесення застави.

15.Суд зауважує, що законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

16.Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

17.Крім того, згідно з ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, зокрема, передбаченого статтею 114-2 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

18.Тому, вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

19.У даному випадку суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, тому з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд вважає, що обвинувачений зможе ухилитися від суду та не виконувати покладені процесуальні обов`язки. Також, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого (даних про неможливість перебування обвинуваченого під вартою до суду не надано), відсутність міцних соціальних зв`язків (доказів наявності родини до суду не надано та до суду ніхто з родичів не звертався і не цікавився долею обвинуваченого), відсутність працевлаштування, що дає також підстави вважати та свідчить про можливе переховування даної особи від суду, перешкоджати кримінальному провадженні і вчинення нею іншого кримінального правопорушення.

20.Щодо позиції сторони захисту про недоведеність вини та відсутності відповідних доказів, то на даному етапі та при розгляді клопотання суд не приймає рішення по справі та не визначає винуватість або невинуватість особи, а лише оцінює ймовірність зазначених прокурором ризиків. Тому у даному випадку доводи сторони захисту не є стимулюючими факторами які змогли б забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

21.За сукупності таких обставин, на даний час, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного/продовженого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

22.Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України застава не визначалась.

Щодо повідомлених обвинуваченим відомостей про застосування незаконних методів досудового розслідування

23.Відповідно до ч.6 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

24.За змістом засади верховенства права, визначеної пунктом першим частиною першою ст.7 та ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

25.Відповідно до засади поваги до людської гідності, передбаченої пунктом четвертим частини першої ст.7 та ст.11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

26.Отже, враховуючи те, що перевірка відомостей у кримінальному провадженні повинна проводитись неупередженою особою, про що, серед іншого, неодноразово наголошувалося у рішеннях ЄСПЛ (Вергельський проти України (п.97 рішення від 12.03.2009), Нечипорук і Йонкало проти України (рішення від 21.04.2011 року)), а також те, що при наявності підстав та доказів, вказані обвинуваченим діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд, відповідно до своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ними обставин, у зв`язку з чим є необхідність доручити керівнику Державного бюро розслідувань Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому в місті Києві проведення такої перевірки. Крім того, за змістом ч.1, ч.4 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

27.З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань розташованому у місті Києві провести перевірку зазначених обвинуваченим обставин щодо застосування фізичного та психологічного впливу та незаконних дій до обвинуваченого з боку органів досудового розслідування, а у випадку проведення досудового розслідування за вказаними обставинами направити до суду результати досудового розслідування.

Щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду

28.Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

29.Дане кримінальне провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

30.З метою підготовки до розгляду судом виконані вимоги ст.315 КПК України.

31.Цивільний позов по справі не заявлено.

32.Складання досудової доповіді сторони кримінального провадження вважали не потрібним.

33.Крім того, оскільки обвинувачений на даний час перебуває в Київському слідчому ізоляторі, який знаходиться поза межами Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, з метою неухильного дотримання принципів кримінального судочинства та безпосередньої участі обвинуваченого у судових засіданнях, суд вважає за необхідне перевести обвинуваченого до ДУВП-4 УДПтСУ у Дніпропетровській області для подальшої його доставки до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для участі у судовому розгляді.

34.Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

35.Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись статтями 206, 177, 178, 314-317, 371, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в залі Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №13 на 23 травня 2025 року о 12 годині 00 хвилин, за участі учасників судового провадження.

2.У судове засідання викликати учасників судового провадження.

3.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

4.У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

5.Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, до 17 липня 2025 року включно,

6.Перевести (етапувати) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Київського слідчого ізолятора до ДУВП-4 УДПтСУ у Дніпропетровській області до закінчення розгляду кримінального провадження.

7.Доручити органу досудового розслідування, а саме Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань розташованому в місті Києві, в порядку ст.214 КПК України, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за викладених в цій ухвалі обставин.

8.Роз`яснити учасникам судового провадження про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23.05.2025.

Суддя: ОСОБА_1