У Х В А Л А

12.08.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2023 року,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник органу пробації ОСОБА_5 ,

засуджений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

Начальник районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2023 року.

Подання вмотивоване тим, що ОСОБА_3 перебував на обліку з 06.02.2024 року.

27.02.2024 року ОСОБА_3 роз`яснено порядок виконання покарання з випробуванням та іспитовим строком, ознайомлений з правовими наслідками порушення порядку відбування покарання та про невиконання обов`язків, покладених на нього судом, про що відібрана підписка та пояснення.

24.04.2024 року ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію до Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області без поважних причин, за що 25.04.2024 року йому винесено застереження у вигляді письмового попередження.

Крім того, 25.09.2024 року ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію без поважної причини, за що 26.09.2024 року йому винесено застереження у вигляді письмового попередження.

ОСОБА_3 достовірно знаючи про наслідки скоєння адміністративних правопорушень у сфері громадського порядку, 31.01.2024 року скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та 11.04.2024 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП, за які на останнього було накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

08.05.2024 року ОСОБА_3 винесено застереження у виді письмового попередження та повторно роз`яснена ст. 166 КВК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 05.03.2025 року на підставі ст.74 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 УКК України у зв`язку з усуненням караності діяння, вважається засудженим до покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання х випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

23.07.2025 року ОСОБА_3 не з`явився для реєстрації до Білоцерківського районного відділу №1 без поважної причини, чим довів систематичне порушення порядку відбування покарання та не бажання стати на шлях виправлення.

Своїми діями ОСОБА_3 довів своє небажання стати на шлях виправлення, а тому необхідно скасувати засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити останнього для відбування призначеного покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 27.12.2023 року.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання, просила його задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_3 не зявлявся на відмітку у визначені дні, приходив лише на наступний день.

Засуджений ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні подання та не скасовувати призначений іспитовий строк. Зазначив, що не з`являвся до органу пробації у зв`язку із поганим самопочуттям, в подальшому зобов`язується не порушувати умови відбування покарання з випробуванням. У визначений день він не зявлявся з причин хвроби, однак приходив завжди на наступний день. Повдомив, що до лікаря звертався, однак доказів у нього не має.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, вважав його передчасним, порушення засудженого не містять систематичності.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи ОСОБА_3 , суд дійшов наступного висновку.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2023 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.132.2023 року покарання у вигляді:

За ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

За ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2025 року засудженого ОСОБА_3 , на підставі ч. 2 т. 74 КК України звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 років, у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Із положень ч. 3 ст. 166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 в період іспитового строку допустив 3 неявки на реєстрацію, а саме: 24.04.2024 року, 25.09.2024 року, тобто 2 неявки у 2024 році та 23.07.2025 року - та 1 у 2025 році, в зв`язку з чим щодо нього було винесено застереження у вигляді письмового попередження. Також, в судовому засіданні достименно встанолвено, що ОСОБА_3 після неявки у визначений день, завжди приходив до органу пробації на наступний день.

В клопотанні не міститься достатніх доказів того, що ОСОБА_3 умисно систематично не виконує покладені на нього обов`язки та дійсно не бажає стати на шлях виправлення. Не наведено достатніх та переконливих обставин, які б свідчили про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання.

Суд, з врахуванням вищенаведених обставин, вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_3 є передчасним, оскільки не доведено систематичності неявок ОСОБА_3 на реєстрацію.

З врахуванням наведеного, відсутні підстави для задоволення клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні подання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, статтями 537, 538, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2023 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_8