Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/602/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому розгляді кримінальні провадження №0000027 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, засудженого вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 05.12.2024 року за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 240-1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, засудженого вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 05.12.2024 року за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 , переслідуючи єдиний злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, в один із днів кінця грудня 2021 року (точної дати та часу органом досудового розслідування встановлено не було), перебуваючи по АДРЕСА_3 , підійшли до приватного домогосподарства, котре розташоване за вказаною адресою. Реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, шляхом подолання перешкоди, а саме перелізши через огороджений дерев`яний паркан, проникли до належного ОСОБА_8 приватного господарства, яке розташоване по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали належну останньому бувшу у використанні бензинову мотопомпу марки «Форте» FP20C, вартістю 4002 грн. 32 коп., яку у подальшому привласнили та розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілій стороні збитків на вказану суму.

Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дії неповнолітнього ОСОБА_4 , кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше сховище; дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше сховище, ч. 3 ст. 185 КК України; і визнає їх винуватими у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Встановлені судом обставини повністю підтверджується наступними дослідженими доказами.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вину в інкримінованому їм діянні визнали повністю та щиро розкаялись, дали повні та детальні показання про обставини скоєння кримінального правопорушення. Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності.

Вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їм діянь також підтверджується наступними дослідженими доказами: матеріалів досудового розслідування на арк.: 1 витяг з ЄРДР, 8 протокол прийняття заяви, 9 заяви, 10-11 протокол огляду з фототаблицею, 15-20 висновок судово-товарознавчої експертизи, 23-25 протокол пред`явлення для впізнання з довідкою, 69-71 протокол проведеним слідчого експерименту з фототаблицею, 73-75 протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею.

Суд враховує, що за місцем проживання обвинувачені характеризуються в цілому позитивно.

Як обставини, які пом`якшують покарання, суд приймає щире каяття обвинувачених, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рецидив злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За правилами ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, виходячи із встановленої ст. 50 КК України мети покарання - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, зобов`язують суд при призначенні покарання належним чином враховувати ці встановлені законом критерії.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про призначення покарання в межах санкції статті чи частини статті, яка передбачає відповідальність за інкримінований злочин, можливість призначення більш м`якого покарання (ст. 69 КК України), застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення обвинувачених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Суд враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд з прав людини наголошував, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Суд враховує, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться у провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність, що, зокрема, виражається і в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

За вказаних обставин, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; та вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань та застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України.

Саме таке покарання, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченими, так і іншими особами, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з звіту про витрати на проведення експертизи, вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №453 від 29.01.2021 року становить 150 грн. Дані процесуальні витрати по кримінальному провадженню необхідно стягнути з обвинувачених.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України для ОСОБА_4 призначити остаточне покарання за цим вироком та вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2024 року за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців з конфіскацією майна.

Строк покарання за цим вироком обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто, з 30 липня 2025 року, зарахувавши у строк покарання термін покарання, відбутий ОСОБА_4 за вироками Сарненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2024 року та 05 грудня 2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України для ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2024 року шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта та проведення експертизи в сумі 75 (сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта та проведення експертизи в сумі 75 (сімдесят п`ять) гривень.

Речовий доказ по справі бензинову мотопомпу марки «Форте» FP20C залишити потерпілому ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: