Справа №:377/879/24
Провадження №: 1-кп/755/980/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника- адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000037, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 09.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153, ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 301-1 КК України,

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000037, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 09 жовтня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153, ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 подала письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, наявність його вини в інкримінованих йому правопорушеннях повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Метою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою являється забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховування від суду з огляду на тяжкість можливого покарання, незаконно впливати на малолітніх потерпілих та свідків, адреси проживання яких йому відомі, вчинити інше кримінальне правопорушення, використовуючи як привід свою волонтерську діяльність, пов`язану з допомогою малозабезпеченим сім`ям та родинам, які опинилися в скрутному матеріальному становищі, тобто, на сьогодні у кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування до ОСОБА_9 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальному поведінку обвинуваченого, інтереси кримінального судочинства, та захистить права потерпілих дітей. При цьому, застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків. Крім того, домашній арешт, як альтернативний запобіжний захід, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, з тих підстав, що саме за місцем фактичного проживання у м. Славутич Вишгородського району Київської області ОСОБА_9 систематично вчиняв кримінальні правопорушення та у разі застосування до нього вказаного запобіжного заходу зможе контактувати з потерпілими та свідками у будь-який інший зручний для нього спосіб (телефонні дзвінки, смс-повідомлення) чи порушувати свої обов`язки, покидаючи місце проживання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник малолітніх потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора, вважала його обґрунтованим та просила задовольнити.

В судовому засіданні представник малолітніх потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора, вважав його обґрунтованим та просив задовольнити.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу. Зазначив, що клопотання необґрунтоване, тяжкість злочину не є підставою для тримання під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника, зазначив, що ситуація в якій він опинився, змусила його припинити свою волонтерську діяльність з надання допомоги малозабезпеченим. Крім того, він має матір, сестру та племінницю. Попередньо він мав можливість вливати на потерпілих та свідків, однак цього не робив. Окрім того, в країні діє воєнний стан, тому він не може переховуватись.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У даному кримінальному провадженні судом враховується, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень особливої категорії, та бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року та «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, згідно з якими підставою для запобіжного заходу у вигляді взяття під варту при вчиненні особливої категорії злочинів може бути більш низький поріг обґрунтованості підозри.

Окрім того, суд враховує те, що злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_9 відповідності до норм ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, становить п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, а також інформацію про вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, місце проживання, репутацію, майновий стан, та те, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Так, ОСОБА_9 зареєстрований та проживає в м. Славутич, Вишгородського району, Київської області, де також проживають малолітні потерпілі. Іншого місця проживання обвинувачений немає, та у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, він буде перебувати за своєї місцем реєстрації, що свідчить про наявність ризиків впливу ним на потерпілих, які являються малолітніми особами, а тому є більш вразливими, та свідків.

Наявні ризики і уникнення кримінальної відповідальності, переховування від суду, з огляду на тяжкість покарання за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що інкримінуються ОСОБА_9 .

Крім того, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_9 тривалий час займався волонтерською діяльністю, яка пов`язана з допомогою малозабезпеченим сім`ям та родинам, які опинилися в скрутному матеріальному становищі, під час якої ним вчинялися злочини, що є предметом розгляду даного кримінального провадження, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Викладене свідчить про те, що застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та не зможе запобігти спробам переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, встановлені судом у кримінальному провадженні ризики є наявними, обґрунтованими та такими, що можуть справдитись з великим ступенем вірогідності.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також, такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинуваченого, разом із обвинуваченням у вчиненні злочину особливої категорії, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладене, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризику можливості обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується, зокрема, і у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довідне позбавлення волі, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, під час проведення судового засідання судом не було отримано відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Керуючись ст. 174, 183, 194-196, 291, 309, 331, 376 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 01 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Судді:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18