Справа № 438/1143/25
Провадження № 1-кп/438/99/2025
В И Р О К

іменем України

31 липня 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , вивчивши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000063 від 18.07.2025 р. та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого, в останнє 06.06.2025 р. Бориславським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 1 360 гривень (станом на 21.07.2025 р. штраф не сплачений), зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешкаючого без реєстрації в АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

встановив:

17 липня 2025 року, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків вступив у словесну суперечку із своїм знайомим ОСОБА_3 , в ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_3 , який стояв навпроти нього, та кулаком своєї правої руки наніс йому один удар в ділянку лівої руки, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні в середній третині лівого плеча, які по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини вчиненого ОСОБА_2 кримінального проступку не оспорюються учасниками кримінального провадження, які згодні з розглядом обвинувального акту, про що свідчать, додані до обвинувального акта їхні письмові заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акту при його направленні до суду додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, наявні. Діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, мало місце. Дане діяння містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та кваліфікується судом як умисне легке тілесно ушкодження. ОСОБА_2 винуватий у вчиненні зазначеного кримінального проступку та підлягає за це покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути і необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Вивченням матеріалів щодо особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 є непрацюючим і неодруженим, не має утриманців, характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога. Обвинувачений неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, суд вважає за можливе призначити необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у вигляді громадських робіт у середніх межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки, зважаючи на особу обвинуваченого, інші види покарань до нього застосувати або недоречно, або неможливо.

Крім того, у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 після постановлення вироку Бориславським міським судом Львівської області від 06.06.2025 р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 360 гривень штрафу, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, то, відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Але, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у вигляді штрафу за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і має виконуватися самостійно.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати відсутні, речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 140 (сто сорок) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06.06.2025 р. у вигляді штрафу у дохід держави у сумі 1 360 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у вигляді штрафу підлягає самостійному виконанню.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів моменту отримання його копії з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_5