Справа № 953/8058/25
н/п 1-кс/953/5669/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000509 від 08.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000509 від 08.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилучено в ході проведених обшуків, зокрема:

07.08.2025 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 та проведено особистий обшук останньої, в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон ТМ "ZTE" Blade A35, Imei-1-89663/00, Imei НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 ;

07.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук за адресою: м. Харків, вул. Європейська, 27, у ході якого виявлено та вилучено:

- таблетки «Метафин», один блістер - 10 таблеток, які було вилучено та запаковано до сейф пакету з № PSP1105272;

- блістер з таблетками «Метадон-ЗН» - 7 таблеток, Блістер з таблетками «Метадон ЗН» - 7 таблеток, Блістер з таблетками «Метадон» - 3 таблетки, Блістер «ЗН» - 1 таблетка, які було вилучено та запаковано до сейф пакету з №PSP2106082;

- блістер «Димедрол-дарниця» - 6 таблеток, який було вилучено та запаковано до сейф пакету з № PSP1105273.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000509 від 08.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з Державної прикордонної служби України, щодо виявлення факту, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з невстановленими особами, налагодили протиправну схему із незаконного зберігання та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території міста Харкова.

В ході проведення досудового розслідування, 07.08.2025 о 13:10 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, в ході особистого обшуку якої виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ "ZTE" Blade A35, Imei-1-89663/00, Imei НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_3

Крім того, 07.08.2025 в період часу з 15 год. 52 хв. по 17 год. 30 хв. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2025 проведено обшук за адресою: м. Харків, вул. Європейська,27, в ході якого виявлено та вилучено вищеперелічене майно.

Вищевказане вилучене майно належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вказані речі мають значення для кримінального провадження, так як можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що тимчасово вилучене майно є засобом вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містити відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання відповідно ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті вищенаведених речей.

З урахуванням викладеного, а також те, що є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття вищезгаданого засобу забезпечення кримінального провадження стосовно вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного

Слідчий суддя встановив, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000509 від 08.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

07.08.2025 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 та проведено особистий обшук останньої, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ "ZTE" Blade A35, Imei-1-89663/00, Imei НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 .

Крім того, 07.08.2025 на підставі ухвали слідчої судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено таблетки «Метафин», один блістер - 10 таблеток, блістер з таблетками «Метадон-ЗН» - 7 таблеток, лістер з таблетками «Метадон ЗН» - 7 таблеток, блістер з таблетками «Метадон» - 3 таблетки, блістер «ЗН» - 1 таблетка, блістер «Димедрол-дарниця» - 6 таблеток.

Постановою т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 08.08.2025 всі вищезазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження. Крім того, санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за №0000509 від 08.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, а також, беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, слідча суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000509 від 08.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 07.08.2025 під час проведення особистого обшуку в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 майно, а саме на:

- мобільний телефон ТМ "ZTE" Blade A35, Imei-1-89663/00, Imei НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 .

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 07.08.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

- таблетки «Метафин», один блістер - 10 таблеток, які було вилучено та запаковано до сейф пакету з № PSP1105272;

- блістер з таблетками «Метадон-ЗН» - 7 таблеток, Блістер з таблетками «Метадон ЗН» - 7 таблеток, Блістер з таблетками «Метадон» - 3 таблетки, Блістер «ЗН» - 1 таблетка, які було вилучено та запаковано до сейф пакету з №PSP2106082;

- блістер «Димедрол-дарниця» - 6 таблеток, який було вилучено та запаковано до сейф пакету з № PSP1105273.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1