Справа № 308/9538/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2025 року м. Ужгород
Цільове призначення землі 12.09 для розміщення та експлуатації будівель і споруд іншого наземного транспорту для розміщення та експлуатації будівель і споруд іншого наземного транспорту.
Назва об`єкта, згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками, вх. номер 231/14.02-01 від 14 березня 2024 року, є будівництво автостоянки та будівлі для охорони по АДРЕСА_1 , вид будівництва нове будівництво.
Згідно з положеннями пунктів 3.2, 3.11, 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», будівництво це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.
Нове будівництво будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об`єктів незавершеного будівництва.
Також встановлено, що на вказаній ділянці відповідно технічного паспорту знаходиться будівля для охорони (фундамент), готовністю 8%. Однак, як повідомляє заявник, на даній земельній ділянці знаходяться тільки чагарники та не проводилися будь-які роботи, відсутні будівлі чи фундаменти. Також розмір і межі земельної ділянки не дозволяють здійснити на ній будівництво автостоянки та будівлі для охорони.
У судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.
Заслухавши пояснення дізнавача, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Стаття 30 Конституції України передбачає, що кожному гарантується недоторканість житла та не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Як слідує зі змісту п. 10 ч. 3 ст. 214, ч. 1 ст. 233 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Згідно ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук провадиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Проведення обшуку є суттєвим обмеженням конституційних прав громадян, у зв`язку з чим він має застосовуватися у виняткових випадках при наявності беззаперечних підстав для його проведення в умовах реальної необхідності та за відсутності можливості отримання інформації іншим шляхом. Обшук має провадитись за наявності достатніх даних, які вказують на те, що об`єкти, які мають значення у справі, по-перше, знаходяться у певної особи (в певному місці), по-друге, що дані об`єкти сховані й добровільно видані не будуть.
Такі дані можуть бути одержані кримінальним процесуальним шляхом і міститися в матеріалах кримінального провадження, у протоколах слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій, тощо. Ці дані також можуть бути отримані оперативно-розшуковим шляхом. Докази, на підставі яких виноситься клопотання про проведення обшуку, повинні відповідати вимогам допустимості.
Відповідно до ч.1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно з ч. 5 ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 234 КПК України у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу
Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм слідує, що законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію прав особи, а саме: можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.
Дізнавач у клопотанні стверджує, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні огляду даної земельної ділянки.
Однак клопотання нічим не обґрунтоване та таке не містить будь-яких доказів неможливості отримати доступ до земельної ділянки та проведення її огляду, зокрема відмови власника у наданні такого дозволу.
Таким чином, за встановлених обставин та наведеного правового врегулювання правові підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись ст.ст. 223, 233-237, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 08.07.2025 року о 16 год. 15 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1