ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/2465/19
№ провадження 1-кс/646/2129/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

власник майна ОСОБА_3 ,

представник власника майна ОСОБА_4 ,

прокурор Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова матеріали клопотання адвоката ОСОБА_4 представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України.

В обгрунтування клопотання ОСОБА_4 зазначила, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України.

10.04.2019 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_3 , він видав пістолет для відстрілу гумових патронів ФОРТ12РМ серія НОМЕР_1 та дозвіл на зберігання та носіння спецзасобу на ім`я ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16.04.2019 було накладено арешт на вищезазначені пістолет та дозвіл, з метою забезпечення збереження речових доказів, зі встановленням заборон користування, відчуження, розпорядження будь-яким особам.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03.08.2021 було задоволено клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України. Продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000882 від 08.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України, на дванадцять місяців, тобто до 07 серпня 2022 року включно.

Представник власника майна зауважує, що, ураховуючи тривалий строк, який пройшов з моменту вилучення майна та відсутність будь-яких повідомлень з боку слідчих органів щодо завершення слідчих дій з майном, сплив строку досудового розслідування, вона, діючи в інтересах власника майна, на яке накладений арешт, звернулась до слідчого із запитом про надання інформації про можливість повернення майна, належного ОСОБА_3 , вилученого в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідь на запит слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 повідомив, що на підставі статті 219 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру та частини восьмої статті 615 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000882 від 08.04.2019 триває.

На переконання ОСОБА_4 , строк досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000882 від 08.04.2019 завершився, а слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 при своїх розрахунках застосував норми права, які не діяли на момент початку обчислення строків досудового розслідування та виключені станом на дату запиту.

Стаття 219 Кримінального процесуального кодексу України, в редакції, що діяла 08.04.2019, встановлює, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.08.2021 строк досудового розслідування був встановлений слідчим суддею до 07 серпня 2022 року включно. Тобто строк досудового розслідування, встановлений слідчим суддею, спливав 07 серпня 2022 року.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000882 від 08.04.2019 встановлений не на підставі статті 219, а на підставі частини першої статті 294 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України, триває шість років та чотири місяці. За цей час нікому не було повідомлено про підозру, не складений обвинувальний акт.

Ураховуючи викладене вище, ОСОБА_4 просила суд скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16.04.2019 по справі № 646/2465/19 на майно, вилучене під час проведення обшуку 10.04.2019 за місцем реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пістолет для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями ФОРТ12РМ серія НОМЕР_1 , який видав ОСОБА_3 , що знаходився в сейфі в шафі в кімнаті № 1; дозвільний документ на зберігання та носіння спеціального засобу ФОРТ12РМ серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , що знаходився в сейфі в шафі в кімнаті № 1.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 25 серпня 2025 року було призначено судове засідання на 28 серпня 2025 року о 15:00 годині.

Ураховуючи подану прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 заяву, ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 28 серпня 2025 року було відкладено судове засідання на 02 вересня о 10:00 годині.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала подане суду клопотання про скасування арешту майна та просила його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор Слобідської окружної прокуратури міста Харкова заперечував проти задоволення клопотання; зазначив суду, що строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні тривають, тому, арешт, накладений на майно у межах кримінального провадження, не може бути скасовано.

Слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту, заслухавши думки учасників судового засідання, дійшла таких висновків.

З матеріалів клопотання встановлено, що ухвалою слідчої судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Основ`янського ВП ГУ НП у Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019, за ознаками злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України. Накладено арешт, шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження будь-яким особам, на майно, яке вилучено під час проведення обшуків 10.04.2019, а саме на речі, що були вилучені 10.04.2019 за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 :

- металевий ліхтар чорного кольору, довжиною 44 см. в приміщенні № 1 побутової будівлі домоволодіння;

- жорсткий диск з рекордеру камер відеоспостереження, що виявлений в приміщенні № 1 побутової будівлі домоволодіння;

- 13 предметів, схожих на биту, виконані з полімерної труби, яка з одного боку обмотана м`якою тканиною, що виявлені в приміщенні № 2 побутової будівлі;

- 2 предмети схожих на биту, виконані з полімерної труби, яка з одного боку обмотана м`якою тканиною, що виявлені в приміщенні гаражу;

- речі, що вилучені 10.04.2019 року за місцем реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- пістолет для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями ФОРТ12РМ серія НОМЕР_1 , який видав ОСОБА_3 , що знаходився в сейфі в шафі в кімнаті № 1;

- дозвільний документ на зберігання та носіння спеціального засобу ФОРТ12РМ серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , що знаходився в сейфі в шафі в кімнаті № 1;

- один патрон з гумовою кулею з маркуванням «ФОРТ 9 мм Р.А.», що знаходився в сейфі в шафі в кімнаті № 1.

З ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року встановлено, що строк досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України, на дванадцять місяців, тобто до 07 серпня 2022 року включно.

Як убачається з відповіді слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 від 11.08.2025, наданий на адвокатський запит за вх. № 1229аз-2025/1-280532 від 09.08.2025, на дату надання відповіді досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019, триває.

У відповіді слідчий зазначив, що майно, тимчасово вилучене 10.04.2019 під час обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації ОСОБА_8 , а саме: пістолет для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями ФОРТ12РМ, серія НОМЕР_1 , дозвільний документ на зберігання та носіння спеціального засобу ФОРТ12РМ серія ВІ, номер НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 , один патрон з гумовою кулею з маркуванням ФОРТ 9 мм Р.А. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.04.2019 накладено арешт на вказане майно.

Як убачається з матеріалів клопотання, а також з пояснень, наданих представником власника майна адвокатом ОСОБА_4 під час судового засідання, клопотання про скасування арешту подано не з огляду на незаконність накладення арешту на відповідне майно, а виключно з підстав закінчення, на переконання ОСОБА_4 , строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, в межах якого цей арешт накладено.

Слідча суддя зауважує, що відповідно до частини першої статті 5 Кримінального процесуального кодексу України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до частини першої статті 219 Кримінального процесуального кодексу України ( у редакції, що діяла на 08.04.2019 - день внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із частиною першою статті 294 Кримінального процесуального кодексу України (у редакції, що діяла на 08.04.2019 - день внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 615 Кримінального процесуального кодексу України (у редакції, що діяла на 07.08.2022 день закінчення строків досудового розслідування, які продовжено ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.08.2021) у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Суд погоджується із доводами ОСОБА_4 стосовно того, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» від 08 грудня 2023 року частину першу статті 294 та частину восьму статті 615 Кримінального процесуального кодексу України виключено.

Отже, ураховуючи наведене, строк досудового розслідування, у який не повинен був зараховуватися період з 23.03.2022 по 08.12.2023, мав сплинути 25.04.2024.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» від 08 грудня 2023 року пункт 20-8 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України викладено в такій редакції: "Положення частини першої статті 219 цього Кодексу в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури" застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури".

Ураховуючи викладене вище та той факт, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 розпочався 08.04.2019, тобто з моменту внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а з 01.01.2024 такий строк обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру, та те, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019, не повідомлено про підозру жодній особі, висновки ОСОБА_4 про закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є помилковими.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною першою статті 7 Кримінального процесуального кодексу України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканність права власності.

Як зазначено у частині першій статті 16 Кримінального процесуального кодексу України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із частинами першою та другою статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини 2 цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно із частиною другою статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тобто будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом, та має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Беєлер проти Італії" від 05.01.2000, заява № 33202/96).

При цьому будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, заява № 8793/79).

Згідно із частиною першою статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, вилучене під час проведення обшуку 10.04.2019 за місцем реєстрації ОСОБА_3 а саме за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, пістолет для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями ФОРТ12РМ серія НОМЕР_1 , який видав ОСОБА_3 , що знаходився в сейфі в шафі в кімнаті № 1; дозвільний документ на зберігання та носіння спеціального засобу ФОРТ12РМ серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , що знаходився в сейфі в шафі в кімнаті № 1, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000882 від 08.04.2019.

Таким чином, до встановлення усіх фактичних обставин даного кримінального провадження, накладення арешту на вилучене 10.04.2019 під час проведення обшуку майно відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та не порушує законних прав ОСОБА_3 .

При цьому, невжиття у даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна створить реальний ризик знищення або втрати речових доказів, що, у свою чергу, може істотно ускладнити або зробити неможливим досягнення мети досудового розслідування та виконання завдань арешту майна, визначених частиною першою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідча суддя зауважує, що досудове розслідування у межах вказаного кримінального провадження наразі триває. Орган досудового розслідування продовжує здійснювати комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання доказів, встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також осіб, які можуть бути причетними до його вчинення.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, представник власника майна не входить до кола осіб, яким законодавством надано право на подання клопотання про скасування арешту майна.

Ураховуючи викладене вище, слідча суддя доходить висновку про відсутність законних підстав для часткового скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України.

Керуючись статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 08.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України відмовити.

Відповідно до статті 309 Кримінального процесуального кодексу України дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає; заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1