Справа 688/1948/25
№ 1-кп/688/164/25
Вирок

Іменем України

05 червня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Шепетівка кримінальне провадження №0000695 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4

ОСОБА_4 , постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2024 року, яка набрала законної сили 21 травня 2024 року в справі № 688/1930/24 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однак, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, оскільки особисто 10 травня 2024 року отримав її копію, а також те, що вказана постанова набрала законної сили 21 травня 2024 року та те, що його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 років, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів зневаги до судового рішення, ігноруючи вищевказану постанову суду, при наявності реальної можливості її виконати, продовжував керувати транспортним засобом.

Так, 04 березня 2025 року о 14 годині 06 хвилин ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, без посвідчення водія керував транспортним засобом марки та моделі «ВМW 530D» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким рухався дорогою по проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області та у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху був зупинений інспектором ВРПП Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Показання обвинуваченого, обгрунтування недоцільності дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення. Пояснив, що будучи позбавленим права керування транспортним засобом, дійсно 04.03.2025 блилько 14 год керував автомобілем «ВМW 530D», д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Миру в м. Шепетівка, за наведених в обвинуваченні обставин, оскільки посварився з дружиною та необхідно було перевезти речі. Розуміє, що таким чином не виконав постанову суду, про яку йому було відомо, оскільки отримував її копію. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Учасники судового провадження просили не досліджувати докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій - відсутні.

Враховуючи наведене, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав не доцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, за виключенням показань обвинуваченого ОСОБА_7 , документів, що характеризують його особу та щодо речових доказів.

Мотиви Суду щодо доведеності обвинувачення

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, яка набрала законної сили, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» не знаходиться, на обліку у Шепетівському РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_8 суд, керуючись положеннями ст. 65 КК України, принципом справедливості та індивідуалізації покарання, враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, особу винного, який не працює, постійного заробітку не має, на його утриманні перебуває одна непонолітня дитина, думку прокурора про призначення покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням, оскільки ОСОБА_5 адміністративні стягнення, накладені судом, не сплатив, наявність щирого каяття, відсутність обтяжуючих обставин.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на останнього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: оптичний диск формату DVD-R; копії матеріалів судових справ №688/887/23 на 35 аркушах та №688/1930/24 на 23 аркушах, DVD-R диски з відеозаписами фіксації поліцейськими правопорушень ОСОБА_4 на нагрудну камеру, що знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9