Справа №186/1235/25
Провадження №1-кп/0186/455/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м.Шахтарське.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Шахтарському кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000162 від 09 березня 2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Шевченка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, освіта середня, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, раніше судимого:

- 27 травня 2005 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.3 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк три роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки та покладенням обов`язків;

- 22 лютого 2007 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.189, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки один місяць, 22 березня 2011 року звільненого з Жовтоводської виправної колонії №26 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 13 жовтня 2011 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.4 ст.296 КК України до позбавлення волі на строк три роки, 03 березня 2014 року звільненого з Солонянської виправної колонії №21 Дніпропетровської області на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року по ст.81 КК України умовно-достроково на чотири місяці 17 днів;

- 25 листопада 2014 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт на строк 150 годин;

- 16 серпня 2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.186, ст.75, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк два роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік і покладенням обов`язків;

- 26 грудня 2017 року Селидівським міським судом Донецької області по ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк три роки, 12 квітня 2018 року Донецьким апеляційним судом вирок Селидівського міського суду Донецької області від 26 грудня 2017 року змінений, виключено з вироку ч.4 ст.70 КК України, вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2016 року виконувати самостійно, в іншому вирок залишено без змін;

- 17 травня 2018 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, 22 липня 2022 року звільненого з Синельниківської виправної колонії №94 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 20 червня 2024 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.4 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки з покладенням обов`язків

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX постановлено введення в Україні воєнний стан iз 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, який продовжено Указом Президента №26/2025 від 14 січня 2025 року до 09 травня 2025 року.

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину проти власності громадян, в період іспитового строку, на шлях виправлення не став, своєї злочинної поведінки не змінив і знову вчинив умисний, повторний злочин при наступних обставинах.

08 березня 2025 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_5 знаходився поряд з міською бібліотекою, що розташована за адресою: вул. Кобзаря, будинок №18, м.Шахтарське (Першотравенськ), Синельниківського району, Дніпропетровської області, де на лавці побачив чоловічу сумку з особистими речами, чорного кольору, належну ОСОБА_6 , після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на її викрадення.

Так, ОСОБА_5 08 березня 2025 року, приблизно о 17.00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, керуючись корисливими намірами, знаходячись поряд з міською бібліотекою, що розташована за адресою: вул. Кобзаря, будинок №18, м.Шахтарське (Першотравенськ), Синельниківського району, Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що його дії залишаються таємними для інших осіб, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав чоловічу сумку, чорного кольору, в якій знаходились: мобільний телефон «Tecno Spark 6 Go 2020 3/64GB», перламутрово - зеленого кольору, вартістю 3214 гривень 40 копійок, який знаходився у чохлі, який не становить матеріальної цінності для потерпілого; сім-карту мобільного оператору «Водафон», з номером НОМЕР_1 (баланс рахунку невідомий), яка не становить матеріальної цінності для ОСОБА_6 ; грошові кошти в розмірі 500 гривень; гаманець чоловічий, чорного кольору, який не становить матеріальної цінності для ОСОБА_6 ; банківська карта АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 (розрахунковий рахунок НОМЕР_3 ), банківська карта АТ «Sense bank» № НОМЕР_4 , банківська карта АТ «Sense bank» № НОМЕР_5 і документи на ім`я ОСОБА_6 , а саме: паспорт громадянина України (ID-карта № НОМЕР_6 ), картка медичного страхування НОМЕР_7 , витяг з реєстру територіальної громади №2023/009318283 від 14 листопада 2023 року, довідка про реєстрацію місця проживання особи №08-05/22361 від 24 грудня 2019 року.

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденими речами покинув місце злочину, обернувши їх на власну користь, завдавши цим потерпілому - ОСОБА_6 , матеріального збитку на загальну суму 3714 гривень 40 копійок.

Крім того, 08 березня 2025 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_5 знаходився поряд з міською бібліотекою, що розташована за адресою: вул. Кобзаря, будинок №18, м.Шахтарське (Першотравенськ), Синельниківського району, Дніпропетровської області, де на лавці побачив чоловічу сумку чорного кольору, належну ОСОБА_6 , яку ОСОБА_5 таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав.

Після цього, ОСОБА_5 оглянув викрадену сумку, в якій виявив банківську карту АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 (розрахунковий рахунок НОМЕР_3 ) і у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення та подальше привласнення вказаної банківської картки, з метою заволодіння грошовими коштами з неї.

Так, 08 березня 2025 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, а саме: банківської картки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, відповідно ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05 листопада 2014 року №705, таємно викрав з чоловічої сумки банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 (розрахунковий рахунок НОМЕР_3 ), чим здійснив її привласнення, яка належить ОСОБА_6 , з метою подальшого заволодіння грошовими коштами з вказаної картки.

Крім того, у ОСОБА_5 , який, отримавши доступ до банківської картки ОСОБА_6 , емітентом якої є АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 (розрахунковий рахунок НОМЕР_3 ), заздалегідь знаючи пін-код від неї, виник єдиний злочинний умисел на повторне викрадення наявних на ній грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_5 08 березня 2025 року о 17.28 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що його дії залишаються таємними для інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно, знаючи ПІН-код від банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 (розрахунковий рахунок НОМЕР_3 ), належної потерпілому - ОСОБА_6 , таємно, повторно викрав з неї грошові кошти, шляхом зняття готівки у банкоматі по вул.Шахтарської Слави, буд.№22, м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області в розмірі 3800 гривень.

Внаслідок своїх протиправних дій, які виразились у таємному, повторному викраденні чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 завдав потерпілому - ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 3800 гривень.

30 травня 2025 року між прокурором Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_7 , якому, на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000162 від 09 березня 2025 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_5 , із захисником - адвокатом - ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, у приміщенні ДУ «Державна установа виконання покарань №4», за адресою: вул.Надії Алексєєнко, буд.№80, м.Дніпра, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої: підозрюваний - ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони при призначенні покарання врахували, що потерпілий - ОСОБА_6 , претензій до підозрюваного не має, надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним - ОСОБА_5 , і погодився на призначення узгодженого покарання останньому, цивільний позов заявляти не буде, так як викрадене повернуто у справному та неушкодженому стані, інших збитків не спричинено; також щире каяття підозрюваного; сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 по ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років, по ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк три роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років; у відповідність ч.1 ст.71 КК України - за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання, призначеного по даному вироку, невідбуту частину покарання по вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала, просила її затвердити та призначити покарання ОСОБА_5 по ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років, по ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк три роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років; у відповідність ч.1 ст.71 КК України - за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання, призначеного по даному вироку, невідбуту частину покарання по вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року.

Потерпілий - ОСОБА_6 , подав суду заяву з проханням розглянути справу відносно ОСОБА_5 в його відсутність та затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і ОСОБА_5 , призначивши останньому покарання, зазначене в угоді.

Обвинувачений - ОСОБА_5 , визнав повністю себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, підтвердив, що обставини вчинення кримінальних правопорушень відповідають обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання, остаточно призначивши мінімальний строк покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України.

Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений - ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На підставі ст.65 КК України, п.1 Постанови Пленуму ВССУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення, перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, при призначені покарання враховано, що ОСОБА_5 є таким, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, викрадене потерпілому частково повернуто.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, та ухвалення обвинувального вироку.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений відмовився від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь; що обвинувачений скоїв тяжкі злочини та кримінальний проступок, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, викрадене потерпілому частково повернуто, тобто угода відповідає вимогам цього Кодексу, закону та ухваленню вироку, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 покарання по ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років, по ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк три роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років; у відповідність ч.1 ст.71 КК України - за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання, призначеного по даному вироку, невідбуту частину покарання по вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року, яким ОСОБА_5 засуджено по ч.4 ст.85, ст.75, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років, звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 14 години 30 хвилин 18 квітня 2025 року, згідно ухвали слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2025 року.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_5 по ч.4 ст.185 і ч.1 ст.357 КК України правильна, за ознакою: по ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; по ч.1 ст.357 КК України - привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, - щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, - рецидив злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази суд вирішує у відповідність ст.100 КПК України: мобільний телефон «Tecno Spark 6 Go 2020 3/64GB», сенсорного типу перламутрово - зеленого кольору, переданий під розписку власнику - ОСОБА_6 , слід залишити останньому за належністю.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2025 року у вигляді тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 30 травня 2025 року між прокурором Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_7 , якому, на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000162 від 09 березня 2025 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_5 , із захисником - адвокатом - ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, у приміщенні ДУ «Державна установа виконання покарань №4», за адресою: вул.Надії Алексєєнко, буд.№80, м.Дніпра, угоду про визнання винуватості, за умовами якої: підозрюваний - ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони при призначенні покарання врахували, що потерпілий - ОСОБА_6 , претензій до підозрюваного не має, надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним - ОСОБА_5 , і погодився на призначення узгодженого покарання останньому, цивільний позов заявляти не буде, так як викрадене повернуто у справному та неушкодженому стані, інших збитків не спричинено; також щире каяття підозрюваного; сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 по ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років, по ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк три роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років; у відповідність ч.1 ст.71 КК України - за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання, призначеного по даному вироку, невідбуту частину покарання по вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання: по ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років, по ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

У відповідність ч.1 ст.71 КК України - за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання, призначеного по даному вироку, невідбуту частину покарання по вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 14 години 30 хвилин 18 квітня 2025 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовий доказ: мобільний телефон «Tecno Spark 6 Go 2020 3/64GB», сенсорного типу перламутрово - зеленого кольору, переданий під розписку власнику - ОСОБА_6 , - залишити останньому за належністю.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції - після його проголошення.

Вирок Шахтарського міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Шахтарський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, не роз`яснення їм наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3)прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1