Справа № 524/8612/25
Провадження № 1-кс/524/1766/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

24.07.2025 до суду звернувся представник ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а саме: рюкзак чорного кольору «Fashion», у якому знаходяться зв`язка ключів у кількості 9 штук, ключі від автомобіля зі значком «W» - брилок-сигналізація коричневого кольору з написом «Volksvagen» та ще одним ключем, два шнури типу «USB», шнур типу «Type-c», шнур білого кольору «AUX», портмане чорного кольору із документами (військовий квиток, паспорт громадянина України, РНОКПП, посвідчення водія, страховий полюс, видані на імя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volksvagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , видані на імя ОСОБА_3 , банківська картка «Райфайзенбанк» № НОМЕР_2 , видана на імя ОСОБА_3 , мобільний телефон «Самсунг SM-J701F» сірого кольору імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 .

У обґрунтування клопотання зазначив, що утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних йому, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження. При цьому після проведення із вилученими речамивсіх необхідних процесуальних дій (оглядів, експертних досліджень) і належної процесуальної фіксації виявленої доказової інформації, такі речі як найшвидше мають бути повернуті власнику.

З метою не порушення його права на мирне володіння, розпорядження та користування майном, що перебувало у нього на законних підставах, з метою запобігання його псування, пошкодження, приведенну у непридатний стан, вилучене майно підлягає поверненню для нього.

Володілець майна та слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області у судове засідання не з`явились, повідомлені про дату, час, місце розгляду справи.

Володілець майна у поданій заяві про скасування арешту майна клопотав розглянути за його відсутності.

Слідчий причини не явки не повідомив, заяв, клопотань не надав.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, встановив наступне.

09.07.2025 ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука по справі № 524/8612/25, провадження № 1-кс/524/1606/25, задоволене клопотання старшого слідчого слідчого відділу Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , накладений арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0001218 від 07.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, належні ОСОБА_3 , а саме:

рюкзак чорного кольору «Fashion», у якому знаходяться зв`язка ключів у кількості 9 штук, ключі від автомобіля зі значком «W» - брилок-сигналізація коричневого кольору з написом «Volksvagen» та ще одним ключем, два шнури типу «USB», шнур типу «Type-c», шнур білого кольору «AUX», портмане чорного кольору із документами (військовий квиток, паспорт громадянина України, РНОКПП, посвідчення водія, страховий полюс, видані на імя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volksvagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , видані на імя ОСОБА_3 , банківська картка «Райфайзенбанк» № НОМЕР_2 , видана на імя ОСОБА_3 , мобільний телефон «Самсунг SM-J701F» сірого кольору імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 .

Визначене місце зберігання майна - камера речових доказів Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області (м. Кременчук, вул. 29 Вересня, 6).

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст. 41 Конституцією України.

Відповідно до ст. 2 КПК Українизавданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК Українипередбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як визначено в ухвалі слідчого судді, арешт накладений для реалізації, викладеної у клопотанні старшого слідчого мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Речовий доказ, наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160 - 166, 170, 174 цього Кодексу (ч.1 ст. 100 КПК України).

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Старший слідчий не з`явився, не повідомив доцільність подальшого застосування арешту на зазначене майно, не повідомив, які саме дії здійснені під час досудового розслідування за для виконання завдань кримінального провадження.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 є особою, постраждалою внаслідок вчинення зазначеного кримінального правопорушення, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на цій стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням провадження, того, що старшим слідчим не обґрунтована необхідність подальшого застосування арешту вказаного майна, тому у зв`язку із не встановленням підстав для подальшого втручання у мирне володіння майном, володільцем якого є ОСОБА_3 , доведення ним обгрунтованості заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідність подальшого застосування арешту майна не встановлена, тому клопотання підлягає задоволенню.

В частині прохання старшого слідчого щодо передачі майна на відповідальне зберігання, слідчий суддя зазначає, що нормами ч.3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, передбачені ст. 100 КПК України, яке не містить норм щодо розгляду клопотань особи щодо зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.

Виходячи зі змісту ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд клопотань щодо долі речових доказів у випадках, передбачених п.п 2, 4, абз.7 ч.6 ст. 100 КПК України. Так, за рішенням слідчого судді речові докази можуть передаватись для реалізації, їх технологічної переробки або знищуються.

Тобто, вимогами КПК передбачений конкретний перелік випадків, коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, і питання визначення місця зберігання уже арештованого майна та передача речових доказів на відповідальне зберігання до таких випадків не відноситься.

Керуючись ст. ст. 100, 170, 173,174, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 09.07.2025 по справі № 524/8612/25, провадження № 1-кс/524/1606/25, у кримінальному провадженні № 0001218 від 07.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Кременчуцькому РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 повернути рюкзак чорного кольору «Fashion», у якому знаходяться зв`язка ключів у кількості 9 штук, ключі від автомобіля зі значком «W» - брилок-сигналізація коричневого кольору з написом «Volksvagen» та ще одним ключем, два шнури типу «USB», шнур типу «Type-c», шнур білого кольору «AUX», портмане чорного кольору із документами (військовий квиток, паспорт громадянина України, РНОКПП, посвідчення водія, страховий полюс, видані на імя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volksvagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , видані на імя ОСОБА_3 , банківська картка «Райфайзенбанк» № НОМЕР_2 , видана на імя ОСОБА_3 , мобільний телефон «Самсунг SM-J701F» сірого кольору імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1