Справа № 405/196/25
провадження № 1-кс/405/2210/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 29.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001493 ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна,-

встановив:

02.09.2025 до Подільського районного суду міста Кропивницького від слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 надійшло клопотання, у якому слідчий просить накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи клопотання про арешт майна слідчим зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, покарання за ч.5 ст. 191 КК України за вчинення якого передбачене у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна..

Метою накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 є необхідність забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчим стверджується, що у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладені арешту та забороні відчуження та розпорядження майном, яке перелічене в клопотанні, оскільки ОСОБА_4 , розуміючи, що таке майно підлягає конфіскації, може вчинити дії з його відчуження, тобто перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав (а.п.81).

Клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядалось без повідомлення власника майна, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Повно та всебічно дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 29.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001493 ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає для забезпечення можливої конфіскації.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Пунктом ч. 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Пунктом ч. 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом ч. 12 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Слідчим суддею встановлено, що 28.08.2025, о 13:16 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України. Санкція статті 5 ст. 191 також передбачає і додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 29.08.2025 №441541269: на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить квартира, загальною площею 51,75 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 11492387.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, (реєстраційних карток транспортних засобів) на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , належать транспортний засіб:

-легковий автомобіль FORD MONDEO, з д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: пояснення в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , договір №150 від 23.05.2023 відповідального зберігання зерна, укладений між ТОВ «Круп`яний тік» та ДП «ДГ «Ставидлянське» ІСГС НААН; актом №ОУ-0000068 здачі прийняття робіт (надання послуг); висновок експерта за результатами проведення економічної експертизи №373/25-27 від 18.08.2025; рішенням №6 єдиного учасника ТОВ «Круп`яний тік» від 16.08.2021 про призначення на посаду директора ТОВ «Круп`яний тік» ОСОБА_4 від 17.08.2021; статут ТОВ «Круп`яний тік», свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

З урахуванням доведеності слідчим правової підстави для арешту майна, того, що арешт майна є тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення конфіскації майна, наявності ризиків щодо відчуження майна, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням у даному кримінального провадженні щодо захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, з метою забезпечення проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 29.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001493 ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

- квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

- легковий автомобіль FORD MONDEO, з д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Заборонити відчуження та розпорядження вище вказаним майном.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_8