Справа № 367/4308/19
Провадження № 1-кп/362/115/25
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 24.05.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Саливонки Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, освіта вища, військовослужбовець, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

10.03.2025 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у даному кримінальному провадженні було визначено суддю ОСОБА_1 .

З обвинувального акта видно, що ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, що мало місце 07.01.2015, незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно, що мало місце 29.01.2015, а також 29.01.2015 у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Своє клопотання обґрунтовує, що поставлені в провину ОСОБА_4 правопорушення, які передбачені ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України, які є тяжкими злочинами, відповідно до обвинувального акта вчинені до 29.01.2015 включно. Таким чином, станом на 30.01.2025 минуло 10 років та відповідно дата з настанням якої у ОСОБА_4 , з`явилось право на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яким він бажає скористатись. При цьому просить вирішити долю речових доказів та повернути внесену ОСОБА_6 заставу у сумі 97 440 грн.

У судовому засіданні захисник підтримав заявлене клопотання у повному обсязі.

ОСОБА_4 також просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та погодився на закриття кримінального провадження із зазначеної підстави. Підтвердив, що наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави йому зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти закриття даного кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності через наявність на те всіх законних підстав.

Заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов до висновків про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч. 7 ст. 284 КПК України зобов`язує суд на будь-якій стадії судового провадження у разі встановлення підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України, яке було вчинене у до 29.01.2015.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України (у відповідній редакції) передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з конфіскацією майна.

Санкція ч. 1 ст. 263 КК України (у відповідній редакції) передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до статті 12 КК України вищезазначені кримінальне правопорушення є тяжкими злочинами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину минуло десять років;

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.12.2021 (справа №521/8873/18),за змістом п. 1 ч. 2 ст.284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

ОСОБА_4 позицію якого підтримав його захисник у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, розуміючи наслідки такого закриття.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. Зазначене відповідає постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі №712/8174/23.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття цього кримінального провадження.

Щодо вирішення питання про запобіжного заходу.

29.01.2015 ОСОБА_4 було затримано.

31.01.2015 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, яка ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.02.2015 була скасовано та постановлено нову ухвалу за якою ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 97 440 грн.

У зв`язку із внесенням застави у сумі 97 440 грн. ОСОБА_4 було звільнено з-під варти.

Як вбачається з наданої копії квитанції, застава у сумі 97 440 грн. 18.03.2015 за ОСОБА_4 була внесена його заставодавцем ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Судом встановлено, що з моменту звільнення з-під варти та на день постановлення ухвали, тобто, в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, ОСОБА_4 виконав покладенні на нього обов`язки, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю.

Застава, внесена 18.03.2015, за ОСОБА_4 підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_6 відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, після припинення дії цього запобіжного заходу.

Щодо процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17; провадження № 51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Судові витрати на залучення експерта для проведенні експертиз в даному кримінальному провадженні з ініціативи органу досудового розслідування, необхідно віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100,182, 284-286, 314, 372 КПК України, ст. ст. 12, 49, 263, 307 КК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Скасувати обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави після набрання ухвалою законної сили.

Заставу в сумі 97 440 (сорок вісім тис. двадцять п`ять) грн. повернути заставодавцю ОСОБА_6 , внесену на депозитний рахунок Апеляційного суду міста Києва № 0104, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, МФО банку - 82019 призначення платежу: застава за ОСОБА_4 .

Судові витрати на залучення експерта для проведення експертиз, понесені у даному кримінальному провадженні з ініціативи органу досудового розслідування, віднести на рахунок держави.

Речові докази після набрання ухвалою законної сили:

-мобільні телефони «Nokia» «Prestigio», які передані до камери схову речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області відповідно до квитанції від 08.05.2025, повернути власнику ОСОБА_4 ;

-грошові кошти в сумі 91500 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот) гривень номіналом 500 гривень, які визнані речовими доказами постановою про визнання речовими доказами від 03.02.2015, повернути фінансово-економічному відділу ГУ СБУ в м. Києві та Київській області.

-інші речові докази які визнані речовими доказами відповідно до постанов слідчого від 16.03.2015, знищити;

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1