УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщені суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.07.2023 (справа №761/25003/23) у межах кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1111, ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.07.2023 (справа №761/25003/23) у межах кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1111, ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 19.07.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва (справа 761/25003/23, провадження № 1-кс/761/16223/2023, було задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме, на: мобільний телефон Redmi note 10 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_3 , ноутбук марки «Acer» s/n NXRYPEU00423400D197200, флеш-накопичувач марки «Transcend» 2гб чорного кольору, флеш-накопичувач з написом «Pretec».

Як зазначає в своєму клопотанні заявник , що вона до правопорушення, яке розслідується у межах даного кримінального провадження будь якого відношення не має, про підозру їй не повідомлено.

Крім того, як зазначає, що вказане майно не має будь якого доказового значення у межах вказаного провадження, здобуте у законний спосіб.

Відтак, подальше перебування даного майна під арештом позбавляє її права розпоряджатися своїм майном, а необхідність подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, на даний час відпала.

В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання, підтвердив, що на даний час відпала потреба у застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши доводи заявника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.07.2023 накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме, на: мобільний телефон Redmi note 10 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_3 , ноутбук марки «Acer» s/n NXRYPEU00423400D197200, флеш-накопичувач марки «Transcend» 2гб чорного кольору, флеш-накопичувач з написом «Pretec».

З мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що арешт на вищезазначене майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Водночас, як зазначено прокурором в судовому засіданні, що на даний час відпала потреба у застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, в частині накладення арешту.

Таким чином, клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.07.2023 (справа №761/25003/23) у межах кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1102, ч. 4 ст. 1111, ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.07.2023 у справі №761/25003/23, а саме, на:

-мобільний телефон Redmi note 10 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_3 ;

-ноутбук марки «Acer» s/n NXRYPEU00423400D197200;

-флеш-накопичувач марки «Transcend» 2гб чорного кольору;

-флеш-накопичувач з написом «Pretec».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1