УХВАЛА

17 червня 2025 року

м. Київ

справа № 322/257/21

провадження № 51-2192 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 квітня 2025 року щодо останнього,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника, у якій порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

При цьому, обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Вимоги касаційної скарги мають відповідати повноваженням суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, які передбачені ст. 436 КПК України та узгоджуватися із наведеним обґрунтуванням.

Як слідує зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 оскаржує судові рішення з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість.

Разом з цим, захисник хоча і оскаржує судові рішення на підставі ст. 414 КПК України, однак у касаційній скарзі не наводить обґрунтування щодо відмінності принципового характеру у виді та розмірі призначеного покарання.

Натомість, доводи касаційної скарги стосуються необхідності застосування приписів ст. 75 КК України, що позбавляє Суд можливості встановити, з чим саме захисник не погоджується - з видом та розміром призначеного засудженому ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки чи з порядком його відбування.

Призначення покарання і звільнення від його відбування, попри нерозривний взаємозв`язок з точки зору правових наслідків для засудженого, мають відмінну юридичну природу і є окремими заходами, які послідовно застосовуються судом у разі прийняття відповідного рішення. При цьому вирішення питання про обрання особі виду покарання передує вирішенню питання про звільнення від його відбування з випробуванням, що прямо випливає зі змісту положення ч. 1 ст. 75 КК України.

Разом з цим, порушуючи питання про зміну судових рішень шляхом звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, захисник не наводить підстав (умов), з наявністю яких закон пов`язує можливість застосування приписів вказаної норми матеріального права, з посиланням на матеріали кримінального провадження.

При цьому, захиснику варто врахувати, що незастосування приписів ст. 75 КК України є іншою підставою для скасування або зміни судового рішення, відмінною від підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, на яку він посилається у касаційній скарзі.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1)залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2)скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, викладені у касаційній скарзі вимоги не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Зокрема, захисник ОСОБА_4 просить змінити оскаржувані судові рішення, в частині призначеного за ч. 3 ст. 187 КК України покарання, звільнивши ОСОБА_5 від його відбування з випробовуванням,при цьому не вказує вид та розмір покарання, та не враховує, що вирок місцевого суду в цій частині змінено апеляційним судом.

Разом з цим, заявляючи вимогу про зміну ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4 взагалі не зазначає, яких саме порушень допустив суд апеляційної інстанції в аспекті положень статей 404, 405 КПК України, та не вказує, які конкретно доводи апеляційної скарги сторони захисту, в порушення ст. 419 цього Кодексу, зазначений суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття провадження за даною касаційною скаргою.

У зв`язку із вказаним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 квітня 2025 року щодо останнього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3