УХВАЛА

28 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 638/18926/23

провадження № 51-714 кмо 25

Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 розглянувши касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 січня 2025 року щодо ОСОБА_2 ,

встановила:

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2024 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 5 ст. 111-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями, управлінням і розпорядженням майном підприємства на строк 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_2 термін попереднього ув`язнення з 17 липня 2023 року до набрання вироком законної сили зрозрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 січня 2025 року апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишені без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, засуджений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 подали касаційні скарги, у яких ставлять питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначають, що судові рішення ґрунтуються на недопустимих доказах, отриманих в іншому кримінальному провадженні; тимчасовий доступ до цих документів здійснював слідчий, який не був членом слідчої групи. Крім того вказують, що суди неправильно застосували закон України про кримінальну відповідальність, оскільки не було здобуто доказів добровільності взаємодії обвинуваченого з окупаційною адміністрацією, а тому в його діях відсутній склад злочину. Також стверджують про суворість призначеного покарання.

Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03 липня 2025 року кримінальне провадження за вказаними касаційними скаргами було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, оскільки ця палата вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду. Зокрема, щодо питання допустимості доказів у кримінальних провадженнях, отриманих шляхом тимчасового доступу до речей та документів з іншого кримінального провадження, з якими вони не об`єднувалися і з них не виділялися.

Ураховуючи наведене, зазначені матеріали кримінального провадження підлягають призначенню до розгляду об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

До суду касаційної інстанції від засудженого ОСОБА_2 надійшло клопотання про проведення судового засідання за його участю дистанційно в режимі відеоконференції з приміщення ДУ « Кам`янська виправна колонія (№ 101) ».

На підставі вимог ст. 336 КПК України, зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 430, ст. 434-2КПК України, суддя

постановила:

Кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 січня 2025 року щодо ОСОБА_2 призначити до розгляду об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду на 11:00 годину 13 жовтня 2025 року.

Про дату, час і місце касаційного розгляду повідомити учасників судового провадження.

Клопотання засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

ДУ « Кам`янська виправна колонія (№ 101) » забезпечити проведення 13 жовтня 2025 року об 11:00 годині дистанційного судового засідання між цією установою та Верховним Судом за участю засудженого ОСОБА_2 , 1973 р.н., із виконанням вимог ч. 9 ст. 336 КПК України.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1