Провадження №1-кп/243/548/2025
Справа №243/1281/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000009 від 02 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське Слов`янського району Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не маючого, з середньою освітою, який не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась.

Згідно Указу Президента України №720/2024 від 07.11.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

15 грудня 2024 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин (більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився у дворі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив сусідню територію домоволодіння, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , яка не огороджена парканом, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою його реалізації та отримання грошових коштів.

В зазначений час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що поблизу не було пересічних громадян, які могли б перешкодити довести його протиправний умисел до кінця, та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мсту незаконною збагачення, перейшов через суміжний город до сусідньої території домоволодіння АДРЕСА_1 та за допомогою фізичної сили вибив вхідні двері до господарчої будівлі, тим самим проник до іншого приміщення, яке знаходиться на території вищевказаного домоволодіння, де побачив спортивний велосипед марки «Formula».

Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи у господарській будівлі, яка знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 , у вищевказаний час, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав вищезазначений велосипед вартістю 3250 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_5 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро кається, не заперечував проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, його показання повністю відповідають сутності пред`явленого обвинувачення, суд, за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і сумнівів в добровільності та істинності його позицій немає.

З урахуванням вказаного, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_3 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану, за що він повинен нести покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, на військову службу не призивався.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженими.

Обвинувачений покаявся у вчиненому і характер його поведінки після вчинення кримінального правопорушення свідчить про це. Зокрема, він повністю визнав вину, не оспорюючи фактичних обставин у справі, осудив свою поведінку.

Аналізуючи зібрані докази, які характеризують обвинуваченого, згідно зі ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги наступні обставини:

викрадене майно повернуто власнику, потерпілим та прокурором не заявлено вимог щодо суворого покарання обвинуваченого;

кримінальне правопорушення, вчинене ним, віднесено законодавцем до категорії тяжких злочинів,

за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо;

обвинувачений у вчиненому розкаявся, під час проведення досудового слідства та в суді сприяв розкриттю злочину, оскільки провину визнав повністю, повідомив їх суду, в судовому засіданні виявив щире розкаяння.

обвинувачений не судимий в силу ст. 89 КК України.

За таких обставин, з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень, суд визнає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, суд всебічно оцінив викладені обставини, та прийшов до переконання про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без реального виконання покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, згідно із положеннями ст. 75 КК України, та покладенням на нього основних та додаткових обов`язків відповідно ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене кримінальне правопорушення, але й буде запобігати вчиненню обвинуваченим нових злочинів, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та не обиралися.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, і відповідно положень наведеної статті кримінального закону, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання, призначеного по даному вироку з випробуванням та іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснювати уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, не обирався та не застосовувався.

Речові докази:

спортивний велосипед марки «Formula» синього кольору, який належить на праві власності ОСОБА_5 , повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: ОСОБА_1