"08" травня 2025 р. Справа № 363/1970/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000311, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Тейково Івановської області російської федерації, українець, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працює, зі слів різноробочий, не одружений, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , не має на утриманні осіб, які потребують його піклування, зареєстрований за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський район, село Виноградне (без вулиці та номеру будинку), фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 слідчим суддею отримано вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що слідчим відділом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, за №0000311 від 12.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2025 близько 20 години 15 хвилин (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між останніми стався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, взявши до лівої руки кухонний ніж, який знаходився на кухонному столі та перебуваючи в положенні стоячи обличчям напроти потерпілого завдав ОСОБА_9 не менш трьох ударів лезом ножа, в ділянку живота, грудної клітини та шиї.

Своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні тілесних ушкоджень,

ОСОБА_4 , завдав ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення живота з пошкодженням тонкої кишки, ножового поранення грудної клітини ліворуч та ножового поранення шиї.

12.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 208 КПК України.

12.04.2025 відповідно до ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та в той же день, а саме 12.04.2025 вручено ОСОБА_4 .

Слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області 14.04.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11.05.2025 включно.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано як умисне тяжке тілесному ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння, а саме вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

протоколом огляду місця події від 12.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

1) змив РБК з трави між вагончиками; 2) змив РБК з підлоги вагончику № 1; 3) ніж зі слідами РБК з кухонного столу вагончика № 2; 4) гумові капці, футболку, шорти, рушник зі слідами РБК; 5) скляну пляшку та чотири металеві чарки;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 12.04.2025;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 від 12.04.2025, в ході якого останній впізнав ОСОБА_4 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 12.04.2025;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 від 12.04.2025, в ході якого останній впізнав ОСОБА_4 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 12.04.2025;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_12 від 12.04.2025, в ході якого останній впізнав ОСОБА_4 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 12.04.2025;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 від 12.04.2025, в ході якого останній впізнав ОСОБА_4 ;

довідкою з КНП «Вишгородська ЦРЛ» від 12.04.2025, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення живота з пошкодженням тонкої кишки, ножового поранення грудної клітини ліворуч та ножового поранення шиї;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 12.04.2025;

протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 12.04.2025;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому потерпілий показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_4

іншими матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000311 закінчується 12.06.2025, проте завершити досудове розслідування неможливо внаслідок особливої складності провадження, необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій у ньому, їх специфіки, а також долучення до матеріалів кримінального провадження висновків за результатами призначених експертиз, з метою повного, всебічного й неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, що в подальшого вплине на формулювання обвинувачення.

У кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі дії:

здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме до КНП Вишгородська ЦРЛ, з метою отримання медичної документації;

отримати висновок судово-психіатричної експертизи;

отримати висновки двох судово-медичних експертиз, судово-цитологічної експертизи, судово-імунологічної експертизи та п`яти молекулярно-генетичні експертизи;

виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність.

Раніше отримати висновки зазначених експертиз не видалось за можливе у зв`язку з тим, що призначені експертизи у вказаному кримінальному провадженні є особливо складними судовими експертизами із тривалими термінами їх виконання. Проведення вищевказаних слідчих та інших дій потребує додаткового часу з огляду на особливу складність провадження, їх результати матимуть доказове значення для підтвердження винуватості особи під час судового розгляду у кримінальному провадженні.

Звертаючись до слідчого судді із клопотання про продовження запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 14.04.2025, слідчий, за погодженням із прокурором, зазначає про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вагомість зібраних доказів, тяжкість покарання яке йому загрожує, вік та стан його здоров`я, ризик повторення (продовження) протиправної поведінки, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому від суду. Слід також врахувати особливу суспільну небезпечність, вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. А відтак наявні всі підстави вважати, що без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний під страхом отримання максимального покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження які визначеніу ст. 2 КПК України. Встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчить про те, що заявлений ризик у даному конкретному випадку вбачається;

з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які надали та можуть надати органу досудового розслідування беззаперечні показання, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення. На даний час потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні не допитано безпосередньо в суді та їх покази містять істотне значення в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може умовляннями та/або погрозами переконати останніх давати неправдиві покази щодо його причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити скоєння кримінальних правопорушень, оскільки перебуваючи на волі під час здійснення впливу на свідків, потерпілого та або інших осіб, які на даний час не допитані в якості свідків може здійснювати в їх адресу як погрози спричинення тілесних ушкоджень, так і безпосередньо їх спричинювати.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 11.05.2025, однак на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, у зв`язку із складністю провадження, та не проведенням ряду слідчих (розшукових) дій та заходів забезпечення кримінального провадження.

На думку слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1

ст. 176 КПК України не може запобігти наявним ризикам і досягти мети, передбаченої

ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розгляд клопотання слідчим суддею призначено на 11:30 08.05.2025 про що повідомлено учасників провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного надав слідчому судді письмові заперечення на клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з додатками.

Так, заперечую проти клопотання слідчого, захисник вказує про те, що за час перебування ОСОБА_4 під вартою ризики, згідно яких він був взятий під варту, зменшилися, а ризики переховування його від слідства та суду, можливості впливу на свідків та потерпілого відпали, а сама тяжкість інкримінованого йому правопорушення, не може слугувати підставою продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник, посилаючись на встановлені ним обставини вказує, що ОСОБА_4 , хоча і не зареєстрований в місті Вишгород Київської області, але проживає в квартирі АДРЕСА_3 разом зі своєю співмешканкою, яка є власником житла, ОСОБА_8 близько 6 років. За місцем проживання в місті Вишгороді нарікань та скарг від мешканців м. Вишгорода на нього не надходило, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце роботи будівельником, потерпілому відшкодована моральна шкода, раніше не судимий, не має на меті будь-як впливати на слідство чи перешкоджати слідству, зобов`язується з`являтися до слідчого прокурора чи суду за першою їх вимогою. Для забезпечення свого існування має бажання ходити на роботу та працювати. На підтвердження зазначеного, до письмових заперечень додано: акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом міської ради; довідку-характеристику від депутата міської ради; свідоцтво про право власності на житло, витяг з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витяг з реєстру територіальної громади, довідкою МСЕК ОСОБА_8 , розпискою потерпілого.

Захисник вважає, що на даний час відпала потреба в подальшому утриманні ОСОБА_4 під вартою, йому можливо вибрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту у АДРЕСА_1 .

Також захисником заявлено клопотання про допит у судовому засіданні як свідка ОСОБА_8 , яка може підтвердити проживання ОСОБА_4 протягом останніх 6 років в місті Вишгород разом з нею, наявність житла та його належну поведінку під час слідства.

Підозрюваний підтримав доводи захисника, вказуючи про відсутність у нього намірів переховуватися від органу слідства, або вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому зобов`язується з`являтися за першої вимоги слідчого та суду, не спілкуватися зі свідками та потерпілим. Також підозрюваний зазначив, що його сестрою здійснено відшкодування заподіяної потерпілому шкоду, у розмірі 15 тисяч гривень, та відсутність у потерпілого до нього претензій. Просив застосувати до нього запобіжний захід домашній арешт, надавши йому можливість працювати на будівництві з метою отримання заробітної плати та утримання цивільної дружини, яка є інвалідом.

З урахуванням положень частини четвертої статті 193 КПК України, за клопотанням сторони захисту, слідчим суддею допитано свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована та проживає, у належній їй квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, свідок у судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_4 проживають разом у цивільному шлюбі майже 7 років. Позитивно характеризуючи його, вказувала про його доброзичливість, порядність та ввічливість із нею, її дітьми та онуками, а також, що його знають усі суди у будинку, яким він часто допомагає. Зазначила, що ОСОБА_4 не схильний до вживання алкогольних напоїв, він трудолюбивий та працює на будівництві, куди його відправляє прораб та там він заробляє кошти, для утримання родини, оскільки вона не працює за станом здоров`я. Щодо будівництва у с.Лютіж пояснила, що ОСОБА_4 працював там протягом двох останніх років, при цьому додому приїздив лиш на вихідні, щоб не їздити кожного дня та не витрачати кошти на проїзд. Вказує, що протягом роботи на будівництві їй не відомо про випадки вживання ОСОБА_4 алкоголю та наявності у нього конфліктів з колегами. Зобов`язалася провести з ним бесіду щодо негативних наслідків такої його поведінки, оскільки має на нього позитивний вплив. Свідок не заперечувала, що спілкувалася з потерпілим з метою відшкодування заподіяної ОСОБА_4 шкоди та те, що сестра ОСОБА_4 здійснила грошовий переказ потерпілому та останній не має будь-яких претензій до ОСОБА_4 .

Заслухавши думки учасників провадження, допитавши свідка, дослідивши матеріали клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з можливість застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Позиція слідчого та прокурора ґрунтується на наявності трьох пунктів зазначеної норми КПК України, а саме пункт 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Згідно із статтею 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000311, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частинною першою статті 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, 12.04.2025 о 00:16 ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

12.04.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частинною першою статті 121 КК України, а саме, що він підозрюється в вчиненні умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному в момент заподіяння.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні встановлена судовим рішенням під час застосування до нього запобіжного заходу і підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні.

Так, 14.04.2025 слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 30 діб, тобто до 11.05.2025, включно.

Отже, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , закінчується 11.05.2025, а строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 12.06.2025 і на сьогодні у кримінальному провадженні №0000311, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, проводиться досудове розслідування та існує необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що потребує додаткового часу.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та продовження скоєння кримінальних правопорушень, а саме, як зазначено слідчим, здійснення впливу на свідків, потерпілого та або інших осіб, які на даний час не допитані в якості свідків, шляхом погрози спричинення тілесних ушкоджень, так і безпосередньо їх спричинювати, слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 183 КПК України, слідчим та прокурором, з поданих матеріалів не доведено обставини, які б свідчили про наявність ризиків переховування підозрюваного та перешкоджання слідству, вплив на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема, слідчим та прокурором не надано матеріалів, які негативно характеризують особу ОСОБА_4 , на відміну від наданих стороною захисту.

Водночас, як убачається із наданих захисником матеріалів, ОСОБА_4 проживає разом із цивільною дружиною ОСОБА_8 та її родиною у АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно та щодо нього нарікань і скарг від мешканців будинку до Вишгородської міської ради не надходило.

Згідно розписки потерпілого ОСОБА_9 від 02.05.2025, він отримав від сестри ОСОБА_4 ОСОБА_14 грошовий переказ у розмірі 15 тисяч гривень у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної йому неправомірними діями ОСОБА_4 , із зазначенням про відсутність у потерпілого до ОСОБА_4 претензій за нанесені тілесні ушкодження.

Зазначене, у сукупності із дослідженими слідчим суддею матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , показання свідка ОСОБА_8 , свідчить про наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зав`язків за місцем його постійного проживання у м.Вишгороді, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, а тому ризик переховування підозрюваного від слідства та суду не є значним, а спілкування з потерпілим та свідками можливо обмежити судовим рішенням.

Сама тільки тяжкість кримінального правопорушення і загрожуване покарання, не може бути єдиною підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, як виняткового запобіжного заходу.

При застосуванні запобіжного заходу суд повинен обрати найбільш ефективний запобіжний захід, який будучи найменш суворим, одночасно запобігатиме настанню ризиків передбачених статтею 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо можливості застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, згідно із статтею 178 КПК України, слідчий суддя враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має зареєстроване місце проживання за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський район, село Виноградне, та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає з дружиною у цивільному шлюбі та має позитивну характеристику за фактичним місцем проживання, відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, який не має до нього будь-яких перетнзій.

Вирішуючи питання про необхідність продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги

пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10.02.2011, справу «Комарова проти України» від 16.05.2013, «Калашников проти Росії» від 15.07.2002, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Враховуючи викладене у сукупності, слідчий суддя вважає не доведеними стороною обвинувачення підстав для продовження виняткового запобіжного заходу щодо

ОСОБА_4 .

Водночас, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до нього запобіжний захід, проте більш м`який ніж заявлено в клопотанні слідчого.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

За сукупності обставин встановлених слідчим суддею, беручи до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов до переконання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період, який на даній стадії досудового розслідування, буде необхідним й достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, надаючи йому можливість працювати, хоча не офіційно, та утримувати родину у цивільному шлюбі.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного на даному етапі досудового розслідування не встановлено.

За викладених обставин клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-199, 203-211, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000311, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , у період з 22:00 до 06:00 наступного дня, крім розумного фактичного часу необхідного для надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках пов`язаних із рятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану, в межах строку досудового розслідування, а саме до 12.06.2025, включно.

На підставі статті 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_4 :

прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду в цьому кримінальному проваджені;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватись від спілкування з свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Зобов`язати уповноважений орган Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному, що з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, працівники поліції мають право з`являтися в житло підозрюваного, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Також, якщо в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали до 12.06.2025, включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 12.05.2025 о 15:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1