УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 06.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення, в рамках кримінального провадження № 0000010 від 06.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України звернулась до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт з метою збереження речових доказів на майно, яке було виявлено та вилучено 24.06.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяву прокурора, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що Підрозділом детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 06.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2032 КК України.

Так, Законом України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-IX (далі Закон) визначено правові засади здійснення державного регулювання господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні, визначено правові, економічні, соціальні та організаційні умови функціонування азартних ігор та відповідно до ч. 3 ст. 3 є спеціальним (базовим) законом у регулюванні суспільних відносин у сфері організації та проведення азартних ігор. У разі якщо будь-яким іншим законом України встановлено інші правила ніж ті, що передбачені цим Законом, застосовуються правила цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону азартною грою є будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає право на отримання виграшу (призу), імовірність отримання і розмір якого повністю або частково залежать від випадковості, а також знань і майстерності гравця.

Згідно з п. 37 ст. 1 Закону організатор азартних ігор - юридична особа - резидент України, яка на підставі отриманої ліцензії має право здійснювати зазначений у такій ліцензії вид діяльності з організації та проведення азартних ігор відповідно до вимог цього Закону

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що незважаючи на встановлений законодавством порядок діяльності щодо організації та проведення азартних ігор, ОСОБА_6 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше травня 2024 року, знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок неправомірних дій у сфері господарської діяльності, обрала способом здійснення своїх злочинних намірів незаконне отримання прибутку, як результат протиправного зайняття діяльністю з організації і проведення азартних ігор та організації і функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, на території міста Одеси, яка, відповідно до положень Закону, може проводитися виключно юридичною особою - резидентом України, за наявності у суб`єкта господарювання відповідних передбачених Законом ліцензій із використанням сертифікованого відповідно до Закону та підключеного до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання та онлайн-систем організаторів азартних ігор, усвідомлюючи та розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розробила детальний злочинний план, направлений на досягнення мети незаконного збагачення від здійснення протиправної господарської діяльності.

Так, не маючи можливості одноосібно забезпечити належне функціонування декількох незаконних гральних закладів, розташованих на території міста Одеси, оскільки для реалізації злочинного умислу необхідна участь кількох осіб, які б діяли за чітко розробленим планом, координуючи свої дії з іншими учасниками шляхом підтримання постійного зв`язку, в тому числі, використовуючи при цьому засоби мобільного і електронного зв`язку, із впровадженням та застосуванням у своїй діяльності елементів конспірації, що дозволило б уникнути кримінального переслідування з боку правоохоронних органів, ОСОБА_6 вирішила залучити інших осіб.

Так, для реалізації злочинного плану ОСОБА_6 , маючи лідерські здібності, будучи комунікабельною та вміючи легко входити в довіру до людей, з метою забезпечення належного функціонування гральних закладів, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, та у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше травня 2024 року, безпосередньо підшукала громадян з числа мешканців Одеської області та міста Одеси, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та інших невстановлених осіб, які не мали постійного місця роботи та стабільного джерела доходів, яким відвела функції адміністраторів-касирів гральних закладів, які мали забезпечувати фактичне проведення азартних ігор, за що отримувати прибуток у виді заробітної плати.

В подальшому, ОСОБА_6 довела до учасників зазначеної групи осіб та узгодила між ними виконання відведених їм ролей, розмір заробітної плати кожного з них, розміри штрафних санкцій за неналежне виконання покладених ОСОБА_6 обов`язків, час роботи гральних залів, порядок та час інкасації гральних залів, а також порядок дій під час вимкнення мережі інтернет та комп`ютерного обладнання, надання інструкцій залученим особам щодо порядку поведінки у разі проведення у гральних закладах будь-яких перевірок контролюючих та правоохоронних органів.

В свою чергу, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші невстановлені особи, з корисливих мотивів, з метою отримання неконтрольованого державою незаконного прибутку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч вимогам Закону, добровільно погодились із запропонованим їм планом щодо проведення азартних ігор та надання гравцям можливості доступу до азартних ігор через мережу Інтернет.

Таким чином, всі учасники зазначеної групи були обізнані щодо протиправних цілей їх діяльності, виявляли бажання і сприяли досягненню визначеної ОСОБА_6 злочинної мети по організації і проведенню азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, організації і функціонуванні закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, а також отримання незаконного прибутку від вказаного виду діяльності, тобто усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, переслідуючи мету власного збагачення.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на зайняття незаконною діяльністю з організації та проведення азартних ігор, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше травня 2024 року, ОСОБА_6 , знаходячись у м. Одесі, підшукала приміщення, які в подальшому використовувала в якості гральних залів для незаконного проведення азартних ігор на комп`ютерних симуляторах в електронному (віртуальному) казино, для чого облаштувала їх під інтерактивні ігрові зали, в тому числі за допомогою персональних комп`ютерів та іншої техніки, яку за допомогою невстановлених досудовим розслідуванням осіб та у невстановлений час об`єднала у єдину локальну систему та організувала інсталяцію на зазначену техніку спеціального програмного забезпечення для доступу через мережу інтернет до симуляторів гральних автоматів із різними азартними іграми у приміщеннях міста Одеси, які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , тим самим облаштував їх як гральні заклади, в яких надавалась можливість доступу до ігрових систем, які налаштовані на азартну гру, у ході якої гравець робив грошову ставку, після чого починав гру, чим приводив в дію різні гральні комбінації та мав можливість при випадковому збігу певних комбінацій отримати свій виграш.

У подальшому, ОСОБА_6 встановила зв`язок з невстановленими досудовим розслідуванням агентами ігрової платіжної системи «Champion» («GlobalSlots»), з якими досягла домовленості щодо перерахування відповідних сум грошових коштів на рахунки агентів, взамін на отримання логінів та паролів доступу до ігрових платіжних систем та надання створеній мережі інтерактивних гральних закладів віртуальних коштів для проведення незаконних азартних ігор чим, здійснила всі необхідні дії, направлені на забезпечення організації азартних ігор у вищевказаних гральних закладах.

Одночасно з цим, у невстановлений час та у невстановленому місці, продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на зайняття незаконною діяльністю з організації та проведення азартних ігор, ОСОБА_6 , з метою конспірації своїх незаконних дій, придбала мобільні телефони, які функціонували у вказаних гральних закладах, як адміністраторські, і використовувались, як засоби для зв`язку, з метою координації своїх дій учасниками групи. Зазначені мобільні термінали постійно знаходились у приміщеннях незаконних гральних закладів та передавались касирами-адміністраторами один одному при передачі зміни. Також, з метою конспірації ОСОБА_6 обладнала приміщення камерами відеоспостереження за вищевказаними адресами, за допомогою яких здійснювалась ідентифікація гравця адміністраторами для його допуску до участі в азартних іграх.

Таким чином, учасниками злочинної групи, були виконані всі необхідні дії для забезпечення діяльності гральних закладів за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , з метою надання громадянам незаконних послуг у вигляді доступу до ігрових систем, які налаштовані на азартну гру, у ході якої гравець, маючи намір на участь в азартній грі, де можливість виграшу повністю залежить від випадковості, перебуваючи у гральних закладах, надавав адміністратору-касиру грошові кошти, для їх переведення на віртуальний рахунок й подальшого використання в якості ставок та можливості проведення азартної гри, під час якої приводив в дію різні гральні комбінації та мав можливість при випадковому збігу певних комбінацій отримати свій виграш.

Так, 24.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено належний ОСОБА_5 мобільний телефон Iphone XS IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Того ж дня, слідчим з дотриманням вимог ст. 110 КПК України прийнято рішення про визнання вказаного мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки в ньому зберігаються відомості, які містять інформацію щодо обставин, які досліджуються в межах вказаного кримінального провадження, зокрема які вказують на причетність конкретних осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучений під час обшуку мобільний телефон відповідає критеріям речових доказів, оскільки належить особам, причетність до вчинення кримінального правопорушення яких перевіряється наразі органом досудового розслідування, є носієм інформації, у ньому можуть міститися відомості з приводу спілкування щодо здійснення організації та проведення азартних ігор, контакти осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягає огляду з метою встановлення обставин, які можуть мати доказове значення в рамках кримінального провадження.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучене під час обшуку майно було визнано детективом речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови детектива від 24.06.2025 року.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та імовірно є предметом вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності особи, адже досягнення мети збереження речового доказу, неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження після огляду вилученого майна буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власниця майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власниці майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 06.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною права використання, розпорядження та володіння на майно, яке було виявлено та вилучено 24.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: належний ОСОБА_5 мобільний телефон Iphone XS IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1