КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/6047/24-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2970/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Стоун Плент» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000455 від 14.04.2022,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна.

Накладено арешт, із забороною відчуження, користування та розпоряджання на майно, що належить ТОВ «Юні Стоун Плент» (колишня назва «Юні Тул») (), повний перелік яких зазначено в резолютивній частині ухвали.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Юні Стоун Плент» подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що не існує підстав вважати, що майно ТОВ «Юні Стоун Плент» відповідає критеріям передбаченим ст.98 КПК України, оскільки не доведено, що воно може бути використане на підтвердження певного факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають значення для кримінального провадження.

Крім того, апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не йдеться про те, що арештоване майно було набуте кримінально протиправним шляхом.

Представник апелянта наголошує, що жодній посадовій особі ТОВ «Юні Стоун Плент» про підозру не оголошувалося, кримінальне провадження відносно юридичної особи не здійснюється, а відтак відсутні підстави для арешту майна з метою спеціальної конфіскації.

Апелянт наголошує на тому, що встановлення заборони на користування майном блокуватиме роботу підприємства та перешкоджатиме веденню господарської діяльності від якої сплачуються податки до державного бюджету, що є вкрай важливим під час введеного правового режиму воєнного стану.

Прокурор та представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Юні Стоун Плент» у судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомили та клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності осіб, які без поважних причин не прибули у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга - не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки 07.02.2025 року оскаржувану ухвалу постановлено без виклику представника власника майна, копію оскаржуваної ухвали представник апелянта отримала 21.03.2025 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах провадження, а апеляційну скаргу подала до суду - 21.03.2025 року, а відтак колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000455 від 14.04.2022 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 240, ч. 3 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 364 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено і діє на даний час.

Законом України «Про санкції» від 14.08.2014 (зі змінами та доповненнями, які діяли станом на травень 2023 року) визначено право України на введення санкцій до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність, види санкцій, підстави застосування, виконання рішень про їх застосування та інші дані.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 12.05.2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеним в дію Указом Президента України від 12.05.2023 № 279/2023 (далі - рішення РНБО 279) застосовано персональну спеціальну економічну та інші обмежувальні заходи (санкції) до: ОСОБА_11 строком на 5 років (до 12.05.2028) та ОСОБА_12 , яка є афілійованою та підконтрольною особою ОСОБА_11 , строком на 10 років (до 12.05.2033).

Згідно рішенням РНБО 279 до ОСОБА_11 застосовано інші персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) у вигляді, зокрема:

1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними та інші.

Також рішенням РНБО 279 до ОСОБА_13 застосовано інші персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) у вигляді, зокрема:

1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними та інші.

На час застосування Україною вказаних санкцій ОСОБА_11 особисто та через інших осіб, в тому числі ОСОБА_14 , був кінцевим бенефіціарним власником та міг опосередковано (через інших фізичних та юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження майном юридичних осіб групи «Юнігран» до якої входили: ТОВ «Юнігран» (), ТОВ «Юнігран-Сервіс» (), ПАТ «Пинязевецький кар`єр» (), АТ «Малинський каменедробильний завод» (), АТ «Коростенський кар`єр» (), ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» () та ТОВ «Альянс-Союз» () загальна вартість статутного капіталу яких становила понад 60 млн. грн.

У травні 2023 року ОСОБА_11 вступив у злочинну змову із ОСОБА_15 , який за винагороду для себе, у вигляді частини активів групи «Юнігран», мав забезпечити вчинення особами уповноваженими на виконання функцій держави незаконну перереєстрацію майна товариств, бенефіціарним власником яких були підсанкційні особи, на підконтрольні їм товариства. Вказані дії надали б змогу перешкодити державним органам націоналізувати відповідні активи та безперешкодно продовжити використовувати їх для подальшого ведення господарської діяльності ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_15 .

У подальшому ОСОБА_15 та ОСОБА_11 ,за попередньою змовою групою осіб, до складу якої увійшли посадові особи ТОВ «Малинська видобувна компанія» ТОВ «Юнігран-Сервіс», ТОВ «Новел Пром», ТОВ «Мартен Локс», ТОВ «Енкрос», ТОВ «Юні Люкс», ТОВ «Юні Стоун Плент» (Юні Тул), ТОВ «Юні Сервіс», ТОВ «Інтерно Сістем», ТОВ «Коростенська видобувна компанія», ТОВ «Юнігран», ПрАТ «Пинязевицький кар`єр», АТ «Малинський каменедробильний завод», АТ «Коростенський кар`єр», здійснюючи вплив на осіб уповноважених на виконання функцій держави та зловживання останніми своїми службовими повноваженнями вчинили дії щодо перереєстрації права власності на майно, яким опосередковано могли розпоряджатись особи щодо яких застосовані персональні санкції ( ОСОБА_11 та ОСОБА_16 ).

Зокрема у 2024 році активи (рухоме та нерухоме майно) ТОВ «Юнігран», ТОВ «Юнігран-Сервіс», АТ «Коростенський кар`єр», ПрАТ «Пинязевицький кар`єр», ПАТ «Малинський каменедробильний завод», ТОВ «Альянс-Союз» в супереч санкційним обмеженням та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», були формально відчужені (без сплати їх вартості, по балансовій ціні не проводячи їх оцінки) в адресу підконтрольних ОСОБА_11 та ОСОБА_15 підприємств - ТОВ «Мартен Локс»,ТОВ «Енкрос», ТОВ «Інтерно Сістем» та ТОВ «Новел Пром». Посадові особи вказаних товариств, діючи відповідно до спільного узгодженого плану, одразу ж, з метою легалізації незаконно отриманого майна, уклали угоди (без оплати їх вартості, не проводячи оцінку) на продаж усього отриманого майна із заздалегідь визначеними товариствами - ТОВ «Юні Люкс» (45381519), ТОВ «Юні Стоун Плент» (колишня назва «Юні Тул») (45234489) та ТОВ «Юні Сервіс» (45374680), ТОВ «Малинська видобувна компанія» та ТОВ «Коростенська видобувна компанія» кінцевим бенефіціарним власником яких є ОСОБА_15 .

Вчинивши вказані дії зазначені особи незаконно заволоділи зазначеним майном та здійснили його легалізацію.

Встановлено, що в наслідок вказаних дій ТОВ «Юні Стоун Плент» (Юні Тул) (45234489) внісши до договорів купівлі-продажу недостовірну інформацію, про відсутність санкційних обмежень та вартості майна, набуло у власніть нерухоме майно (будівлі, земельні ділянки) та автомобілі, які належали товариствам із групи «Юнігран».

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_17 від 14.11.2024 рухоме та нерухоме майно ТОВ «Юні Стоун Плент» () визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, як таке, що було об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2024 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на майно, що належить ТОВ «Юні Стоун Плент» () - автомобілі та розрахункові рахунки товариства.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.12.2024 у справі № 11-cc/824/7733/2024 скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на майно, що належить ТОВ «Юні Стоун Плент» () та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту із забороною відчуження, користування та розпорядження на майно, що належить ТОВ «Юні Стоун Плент» (): автомобілі та розрахункові рахунки - відмовлено.

В подальшому, органом досудового розслідування після 16.11.2024, додатково вилучено оригінали документів щодо набуття права власності на майно (автомобілі та нерухоме майно) ТОВ «Юні Стоун Плент», яке до 2024 року належало компаніям групи «Юнігран», якими також підтверджується безоплатність набуття права власності на момент укладення договору, долучено копії меморандуму та пояснень ОСОБА_11 , щодо заволодіння майном групи «Юнігран» товариствами, що належать ОСОБА_15 , вилучено протоколи засідання ТОВ «Юні Стоун Плент» (Юні Тул) щодо прийняття рішення ОСОБА_15 про придбання вказаного майна, допитано свідків та підозрюваних у справі, які підтвердили, що відчуження майна товариствами, що входили в групу «Юнігран» здійснювалось за вказівкою ОСОБА_11 , а також те, що придбання майна товариствами бенефіціарним власником яких був ОСОБА_15 здійснювалось за вказівкою останнього.

Всі вказані докази свідчать про те що набуте ТОВ «Юні Тул» (Юні Стоун Плент) нерухоме майно та автомобілі, які належали товариствам групи «Юнігран» є об`єктом (предметом) кримінального правопорушення та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, і може бути визнано достатнім для висновку, що майно ТОВ «ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ» (), а саме автомобілі та нерухоме майно є речовими доказами.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_17 від 03.02.2025 нерухоме майно ТОВ «Юні Тул» (Юні Стоун Плент) () визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, як таке, що було об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом.

Майно ТОВ «Юні Тул» ( ОСОБА_18 ) (), визнане речовим доказом в епізодах про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

05.02.2025 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна ТОВ «Юні Тул» (Юні Стоун Плент) () з метою збереження речових доказів.

07.02.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва накладено арешт:

1) на транспортні засоби, належні ТОВ «Юні Стоун Плент» (колишня назва «Юні Тул») (), із забороною їх відчуження, користування та будь-яким іншим чином розпоряджатися таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб, перетинати державний кордон України, стосовно наступних транспортних засобів:

Державний номерний знакМарка№ куз./шасі
НОМЕР_1 VOLVO FM 12НОМЕР_109
НОМЕР_2 KH-KIPPER N3OНОМЕР_110
НОМЕР_3 KH-KIPPER N3OНОМЕР_111
НОМЕР_4 VOLVO FM 12НОМЕР_112
НОМЕР_5 CARNEHL CHKS-HHНОМЕР_113
НОМЕР_6 KH-KIPPER N3OНОМЕР_114
НОМЕР_7 KH-KIPPER N3OНОМЕР_115
НОМЕР_8 ЕХО 99983НОМЕР_116
НОМЕР_9 VOLVO FHНОМЕР_117
НОМЕР_10 STOKOTA S4UN2-02НОМЕР_118
НОМЕР_11 KH-KIPPER N3OНОМЕР_119
НОМЕР_12 НЕФАЗ 8332-10НОМЕР_120
НОМЕР_13 VOLKSWAGEN MULTIVANНОМЕР_121
НОМЕР_14 LAND ROVER RANGE ROVERНОМЕР_122
НОМЕР_124LAND ROVER RANGE ROVERНОМЕР_123
НОМЕР_15 SKODA KODIAQНОМЕР_127
НОМЕР_126FIAT TALENTOНОМЕР_128
НОМЕР_16 VOLVO FM 12НОМЕР_129
НОМЕР_125SKODA OCTAVIA COMBIНОМЕР_130
НОМЕР_17 VOLVO FMXНОМЕР_131
НОМЕР_18 VOLVO FMXНОМЕР_132
НОМЕР_19 VOLVO FMXНОМЕР_133
НОМЕР_20 НЕФАЗ 8332-10НОМЕР_134
НОМЕР_21 VOLVO FHНОМЕР_135
НОМЕР_22 SKODA OCTAVIA A5НОМЕР_136
НОМЕР_23 VOLVO FM 12НОМЕР_137
НОМЕР_24 WIELTON NW3НОМЕР_138
НОМЕР_25 MERCEDES-BENZ VIANOНОМЕР_139
НОМЕР_26 FIAT DOBLOНОМЕР_140
НОМЕР_27 VOLVO FHНОМЕР_141
НОМЕР_28 VOLVO FMXНОМЕР_142
НОМЕР_29 WIELTON NW3НОМЕР_143
НОМЕР_30 SCHWARZMUELLER SPA-3EНОМЕР_144
НОМЕР_31 FORD MONDEOНОМЕР_145
НОМЕР_32 RENAULT DUSTERНОМЕР_146
НОМЕР_33 VOLVO FH 12НОМЕР_147
НОМЕР_34 WIELTON NW3НОМЕР_148
НОМЕР_35 VOLVO FM 42TНОМЕР_149
НОМЕР_36 SCHMITZ SKI 24 SL7.2НОМЕР_150
НОМЕР_37 VOLVO FM 42TНОМЕР_151
НОМЕР_38 SCHMITZ SKI 24 SL7.2НОМЕР_152
НОМЕР_39 VOLVO FHНОМЕР_153
НОМЕР_40 VOLVO FH 12НОМЕР_154
НОМЕР_41 WIELTON NW3НОМЕР_155
НОМЕР_42 VOLVO FM 440НОМЕР_156
НОМЕР_43 WIELTON NW3НОМЕР_157
НОМЕР_44 VOLVO FM 13.420НОМЕР_158
НОМЕР_45 VOLVO FM 440НОМЕР_159
НОМЕР_46 SCHMITZ SPR 24НОМЕР_160
НОМЕР_47 SCHMITZ SPR 24НОМЕР_161
НОМЕР_48 VOLVO FM 12НОМЕР_162
НОМЕР_49 VOLVO FM 12НОМЕР_163
НОМЕР_50 SCANIA G400НОМЕР_164
НОМЕР_51 SCHMITZ SKI 24 SL7.2НОМЕР_165
НОМЕР_52 SCHMITZ SKI 24 SL7.2НОМЕР_166
НОМЕР_53 SCHMITZ SKI 24 SL7.2НОМЕР_167
НОМЕР_54 SCHMITZ SKI 24 SL7.2НОМЕР_168
НОМЕР_55 SCHMITZ SKI 24 SL7.2НОМЕР_169
НОМЕР_56 VOLVO FM 42TНОМЕР_170
НОМЕР_57 VOLVO FM 42TНОМЕР_171
НОМЕР_58 SCANIA G400НОМЕР_172
НОМЕР_59 WIELTON NW3НОМЕР_173
НОМЕР_60 VOLVO FM 420НОМЕР_174
НОМЕР_61 VOLVO FMXНОМЕР_175
НОМЕР_62 VOLVO FM 4X2НОМЕР_176
НОМЕР_63 VOLVO FM 84RНОМЕР_177
НОМЕР_64 VOLVO FM 440НОМЕР_178
НОМЕР_65 VOLVO FM 12НОМЕР_179
НОМЕР_66 SCANIA P440НОМЕР_180
НОМЕР_67 SCANIA P440НОМЕР_181
НОМЕР_68 VOLVO FM 12НОМЕР_182
НОМЕР_69 VOLVO FM 84RНОМЕР_183
НОМЕР_70 VOLVO FM 12НОМЕР_184
НОМЕР_71 SCANIA P440НОМЕР_185
НОМЕР_72 WIELTON NW3НОМЕР_186
НОМЕР_73 WIELTON NW-3 A6 PDKНОМЕР_187
НОМЕР_74 VOLVO FM 12НОМЕР_188
НОМЕР_75 WIELTON NW-3 A6 PDKНОМЕР_189
НОМЕР_76 VOLVO FMXНОМЕР_190
НОМЕР_77 VOLVO FM 400НОМЕР_191
НОМЕР_78 VOLVO FM 400НОМЕР_192
НОМЕР_79 SCHWARZMUELLER SKНОМЕР_193
НОМЕР_80 VOLVO FM 12НОМЕР_194
НОМЕР_81 VOLVO FM 12НОМЕР_195
НОМЕР_82 VOLVO FM 84RНОМЕР_196
НОМЕР_83 VOLVO FM 12НОМЕР_197
НОМЕР_84 VOLVO FM 12НОМЕР_198
НОМЕР_85 SCHWARZMUELLER SKНОМЕР_199
НОМЕР_86 SCHWARZMUELLER SKНОМЕР_200
НОМЕР_87 SCHWARZMUELLER SKНОМЕР_201
НОМЕР_88 VOLVO FMXНОМЕР_202
НОМЕР_89 SCANIA P400НОМЕР_203
НОМЕР_90 VOLVO FM 440НОМЕР_204
НОМЕР_91 SCANIA P440НОМЕР_205
НОМЕР_92 VOLVO FM 8НОМЕР_206
НОМЕР_93 VOLVO FM 8НОМЕР_207
НОМЕР_94 VOLVO FM 12НОМЕР_208
НОМЕР_95 SCANIA P440НОМЕР_209
НОМЕР_96 SCANIA P440НОМЕР_210
НОМЕР_97 SCANIA P440НОМЕР_211
НОМЕР_98 SCANIA P420НОМЕР_212
НОМЕР_99 SCANIA P420НОМЕР_213
НОМЕР_100 SCANIA P400НОМЕР_214
НОМЕР_101 VOLVO FM 440НОМЕР_215
НОМЕР_102 SCANIA P440НОМЕР_216
НОМЕР_103 VOLVO FMXНОМЕР_217
НОМЕР_104 VOLVO FMXНОМЕР_218
НОМЕР_105 VOLVO FMXНОМЕР_219
НОМЕР_106 SCANIA P440НОМЕР_220
НОМЕР_107 VOLVO FM 8НОМЕР_221
НОМЕР_108 VOLVO FMXНОМЕР_222

2) на нерухоме майно, належне ТОВ «Юні Стоун Плент» (колишня назва «Юні Тул») () із забороною його відчуження, користування та будь-яким іншим чином розпоряджатися таким нерухомим майном, у тому числi, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та iнше, а саме:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 495.5, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 523.1, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 523.1,за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 341.4, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 803.5, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 516.8, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 172.9, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 95.5, Опис: автоваги, позначені за планом земельної ділянки літерою «А», дерево, загальною площею: 35,5 кв.м.; погріб - «Б», з/бетон. загальною площею: 60,0 кв.м., за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 25.4, Опис: водонасосна станція та артскважина, що складається з: водонасосна станція, позначена на плані літерою «А» - цегла, загальною площею: 21,6 кв.м.; артскважина «Б» цегла, загальною площею: 3,8 кв.м., за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 1073.8, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 84.3, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 33.5. за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 54.7, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежитлова будівля загальна площа (кв.м): 212.1, за адресою: Житомирська обл., Коростенський р., тг Малинська, Комплекс будівель та споруд №5 (колишня Любовицька с/р);

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 234 земельна ділянка, кадастровий номер: :09:000:0337, площа (га): 9, за адресою: Житомирська обл., Малинський р., с/рада. Любовицька;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34, локомотивне депо, об`єкт житлової нерухомості загальна площа (кв.м): 962.6, за адресою: Житомирська обл., Малинський р., сщ/рада. Гранітненська, Комплекс будівель і споруд №4.

Слідчий суддя виходив з того, що наявні достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна, може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на транспортні засоби та об`єкти нерухомого майна, належні ТОВ «Юні Стоун Плент» (колишня назва «Юні Тул») (), згідно переліку, зазначеному в резолютивній частині ухвали слідчого судді, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання представника апелянта на невідповідність арештованого майна критеріям речових доказів є безпідставними, оскільки встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що транспортні засоби та об`єкти нерухомого майна, належні ТОВ «Юні Стоун Плент» (колишня назва «Юні Тул») () можуть містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Твердження апелянта про те, що жодній посадовій особі ТОВ «Юні Стоун Плент» про підозру не оголошувалося, кримінальне провадження відносно юридичної особи не здійснюється, а відтак відсутні підстави для арешту майна з метою спеціальної конфіскації, оцінюються колегією суддів критично, позаяк з клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що він просив накласти арешт на транспортні засоби та об`єкти нерухомого майна, належні ТОВ «Юні Стоун Плент» (колишня назва «Юні Тул») () з метою збереження речових доказів, а відтак зважаючи на відповідне обґрунтування рішення слідчого судді з посиланням на норми кримінального процесуального закону, слідчим суддею накладено арешт на вищевказане майно з метою збереження речових доказів, а не з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Так, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на викладене та встановлені під час здійснення досудового розслідування обставини, спростовуються доводи апелянта про те, що клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять обставин та посилань на належні та допустимі докази, які б обґрунтовували підозру в тому, що власник майна може сховати, знищити, пошкодити або відчужити майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються колегією суддів, з огляду на таке.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, апеляційний суд враховує також і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, апеляційний суд виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном в даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України, та який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Поновити представнику ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Стоун Плент» строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Стоун Плент» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_19

Судді:

ОСОБА_20 ____________ ОСОБА_21____________