Справа № 341/2196/23
Провадження № 11-кп/4808/255/25
Категорія ст.125 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суд дів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Івано Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 та апеляційною скаргою з доповненням захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду від 04 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_8 , за ст. 125 ч.2 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано Франківськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, -

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі з доповненням захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, що вплинуло на вирішення питання про винуватість та на правильність застосування кримінального закону у зв`язку з чим вирок суду є незаконним, необгрунтованим та підлягає скасуванню. Зазначає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а також не здобуто достатніх та об`єктивних доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_8 є склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Звертає увагу суду на те, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були допитані в суді першої інстанції не були очевидцями події та суд не співставив їхні покази з іншими доказами в кримінальному провадженні, що є грубим порушенням ст. 9, ст. 94 КПК України.

Окрім цього зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000059 від 04.06.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, надійшов на адресу Галицького районного суду 06 жовтня 2023 року. Підозру його підзахисному було вручено 14.09.2023 року. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України віднесене до категорії кримінального проступку.

Тобто, в порушення вимог ст. 290 ч.1 КПК України обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 надійшов до суду після завершення двадцяти діб строку досудового розслідування.

Просить вирок Галицького районного суду від 04 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 скасувати. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України закрити у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок Галицького районного суду щодо ОСОБА_8 за ст. 125 ч.2 КК України від 04.03.2025 року таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що прослухавши звукозапис судового засідання та перевіривши матеріали справи встановлено, що в ході судового розгляду суд першої інстанції не провів допит експерта, який проводив судово медичну та додаткову судово медичну експертизу.

За клопотанням сторони захисту в судове засідання 28.10.2024 року викликано та допитано експерта ОСОБА_13 , який безпосередньо не проводив судово медичні експертизи, тому вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги КПК України.

Просить вирок Галицького районного суду від 04.03.2025 року щодо ОСОБА_8 за ст. 125 ч.2 КК України скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. У кримінальному провадженні призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

Відповідно до п.1,2,3 ч.2 та п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_8 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 , вказано обчислювати з дня його постановки на облік до уповноваженого органу з питань пробації після звернення даного вироку до виконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, вчинив нове кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Так 03.06.2023 року, близько 18 год.40 хв., ОСОБА_8 , вийшов на присадибну ділянку своєї дружини, що знаходиться у АДРЕСА_1 , щоб покосити траву. При цьому він побачив на краю земельної ділянки гілля від дерев і прийшовши до висновку, що їх поскладав ОСОБА_14 , який на той час знаходився на присадибній ділянці своєї тещі ОСОБА_11 у АДРЕСА_1 , та обробляв городину, і з яким у ОСОБА_8 тривалий час існують неприязні відносини, взяв це гілля і перекинув його на грядки сусіда.

Вказані дії помітив ОСОБА_14 , який зробив з даного приводу зауваження ОСОБА_8 , після чого між чоловіками виник словесний конфлікт у ході якого ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_8 , щоб з`ясувати, чого той перекинув на земельну ділянку його тещі гілля дерев. В цей час у останнього виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ,, ОСОБА_8 , маючи злість на останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи на ґрунті тривалих неприязних відносин, умисно наніс останньому тупим твердим предметом два удари у ділянку голови, у результаті чого спричинив ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку та рани у ділянках голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , підтримали подану апеляційну скаргу з доповненням, просили її задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину;

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та частково апеляційну скаргу з доповненням захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив їх задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначене свідчить, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлено, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до ст. 94 КПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку, крім іншого, повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, коли в ході судового розгляду винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена належними та допустимими доказами.

Проте вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , вказаним вище вимогам закону не відповідає.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , а також прослухавши звукозапис судового засідання за 28.10.2024 року, колегією суддів було встановлено, що суд першої інстанції не допитав експерта, який проводив судово медичну та додаткову судово - медичну експертизу в рамках даного кримінального провадження.

Згідно обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції послався як на доказ та дав оцінку висновкам експерта № 329 від 13.06.2023 року та № 375/329-Д від 25.07.2023 року, які проводив судово медичний експерт ОСОБА_15 .

Однак, не зважаючи на те, що клопотання сторони захисту про виклик в судове засідання судово медичного експерта ОСОБА_15 було задоволено, суд першої інстанції допитав 28.10.2024 року судового експерта ОСОБА_13 .

Згідно ст. 356 КПК України за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку. Перед допитом експерта головуючий встановлює його особу та приводить до присяги. Після цього головуючий попереджає експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Експерта, який проводив експертизу за зверненням сторони обвинувачення, першою допитує сторона обвинувачення, а експерта, який проводив експертизу за зверненням сторони захисту, - сторона захисту.

Експерту можуть бути поставленні серед інших і запитання щодо достатності відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукового обґрунтування та методів, за допомогою яких експерт дійшов висновку; застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження; інші запитання, що стосуються достовірності висновку.

28.10.2024 року допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснила, що відповідно до зазначених висновків експерта ОСОБА_16 , не можливо визначити чи від удару кулаком руки, чи від удару предметом схожим на пістолет, чи від удару іншого тупого предмету утворились ушкодження в ділянці голови потерпілого ОСОБА_14 , бо судово медична експертиза проводилася після первинної хірургічної обробки ран. Час виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 може відповідати терміну, вказаному в постанові про призначення судово медичної експертизи.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що здійснивши допит експерта, який безпосередньо не проводив судово медичні експертизи, судом було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які ставлять під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваного вироку.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу з доповненням захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольняючи апеляційну скаргу прокурора та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційних скарг підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405,407,410, 412,415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити, апеляційну скаргу з доповненням захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Галицького районного суду Івано Франківської області від 04 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 за ст. 125 ч.2 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4