Справа215/1859/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Тернівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0001245 від 27.12.2024, щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, з середньою-спеціальною освітою, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.11.2011 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 304 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. За ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.04.2013 направлений до відбуття покарання. 16.06.2014 на підставі ст.2 ЗУ «про амністію» звільнений від відбуття покарання, невідбутий строк 2 роки 1 місяць 2 дні.

- 02.06.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки

- 17.05.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.3, 190 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КПК України шляхом поглинання з урахуванням вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.07.2015 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнено 21.06.2018 по відбуттю строку покарання;

- 28.07.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.3, 190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 02.06.2015 та визначено до відбуття 5 років позбавлення волі

- 25.11.2019 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-08.04.2020 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; На підставі ч.4 ст. 70 КПК України шляхом поглинання з урахуванням вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2019 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнено 26.11.2024 по відбуттю строку покарання;

за ч.4 ст.185 КК України.

Учасники кримінального процесу:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, в період дії воєнного стану, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" після повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX та продовжено строк дії воєнного стану в Україні Законом «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, повторно вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 27.12.2024, в нічний час, приблизно о 02.15 год. більш точного часу в ході досудового розслідування, встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , проходив поблизу сімейної пекарні ФОП « ОСОБА_5 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ТОВ «АС-ТРЕЙД КР», та який знаходився в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будучи у вказаний час та у вказаному місці, у ОСОБА_3 раптово виник корисний умисел, направлений таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме речей, які знаходились в приміщенні вищевказаної пекарні.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 діючи повторно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, підійшов до вхідних дверей даної пекарні та впевнившись, що в пекарні нікого не має, а також скориставшись відсутністю сторонніх осіб поблизу, які б могли бачити його дії, тобто переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук, шляхом ривку відчинив вхідні двері до приміщення пекарні, тим самим забезпечив собі доступ до приміщення магазину.

Діючи далі, на досягнення свого злочинного умислу, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що всі перешкоди для досягнення свого злочинного умислу усунуто, проник до приміщення пекарні та не маючи будь-яких законних підстав для знаходження почав оглядати його, підшукуючи об`єкти свого злочинного посягання.

Перебуваючи в приміщенні вищезазначеної пекарні, ОСОБА_3 підійшов до касової зони пекарні, доступ до якої мали лише працівники пекарні, де за допомогою фізичної сили власних рук відкрив касовий апарат пекарні та дістав звідти грошові кошти у розмірі приблизно 300 грн., після чого не зупиняючись на досягненому ОСОБА_3 перебуваючи біля касової зони пекарні, зірвав (демонтував) POS монітор марки «LEABON» моделі «LBM1508-L1» чорного кольору (Розмір 350 x 350 x 180 мм, Екран 15" TFT LCD), після чого визначивши дану річ як об`єкт свого злочинного посягання, взяв його до рук, та утримуючи монітор при собі, покинув приміщення вказаної пекарні.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, 27.12.2024, в період часу з 02.18 по 03.36 більш точного часу в ході досудового розслідування, встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , неодноразово повертався до приміщення сімейної пекарні ФОП « ОСОБА_5 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , звідки заволодів грошовими коштами у вигляді монет, картонною коробкою з цукерками, які знаходились біля касової зони пекарні на стелажі вітрині та готовою продукцією пекарні, а саме, хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими виробами, сирами та сосисками, які знаходились у службовому приміщенні пекарні. Після чого утримуючи вищевказані речі при собі, покинув приміщення вказаної пекарні з місця вчинення злочину зник, розпорядившись всім викраденим на власний розсуд, завдав потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріального збитку, на суму вартості 10333,33грн. викраденого POS монітору марки «LEABON» моделі «LBM1508-L1» чорного кольору (Розмір 350 x 350 x 180 мм, Екран 15" TFT LCD), так-як інші викраденні продукти харчування та грошові кошти, матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 10333,33 грн.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винуватим себе визнав повністю, пояснивши, що 27.12.2024 приблизно об 02:00год через вхідні двері проник до кіоску звідки взяв монітор, грошові кошти та готову продукцію пекарні. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Міру покарання просить визначити на розсуд суду.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами вчинених ним діянь, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, судом установлено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення вчинене ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не одноразово судимий за корисливі злочини, вчинив злочин одразу після звільнення з міста позбавлення волі, не працює, за місцем характеризується посередньо, утриманців не має.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «… Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Приймаючи до уваги обставини справи, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів проти власності.

Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід по даному кримінальному проваджені у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 був обраний 19.03.2025 та в подальшому був продовженим.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта і які документально підтверджені, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.4 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання та приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід засудженому у виді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-Монітор марки «LEABON» моделі «LBM1508-L1» чорного кольору, п`ять льодяників жовтого кольору, чотири льодяники рожевого кольору, чотири льодяники червоного кольору, п`ять льодяників помаранчевого кольору, два льодяники помаранчевого кольору із іграшкою, дев`ять льодяників синього кольору, пачку чаю «Нахабний фрукт» 100гр., три тістечка корзинки з наповнювачем та бісквіт, які передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити останній;

-DVD-R диск, з відеозаписом з камер відео спостереження ФОП « ОСОБА_5 », - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

-Сліди папілярних ліній, які перекопійовано на 7 відрізків липкої стрічки зберігати в матеріалах кримінального провадження.

-Сліди папілярних ліній, які перекопійовано на 4 відрізки липкої стрічки зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати: за проведення судово-товарознавчу експертизу у розмірі 1591,80 гривень; судово-трасологічну експертизу у розмірі 3979,50 гривень; судово-трасологічну експертизу у розмірі 3183,60 гривень, а всього 8754,90грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку, за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: