ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 582/262/22 Номер провадження 11-кп/814/776/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000108 за апеляційною скаргою зі змінами обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 червня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.187 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, окрім житла.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні розбійного нападу за таких обставин.

22 березня 2016 року близько 19 год. 30 хв. обвинувачений, перебуваючи поблизу магазину «Талант» по вул. Конотопській в м. Ромни Сумської області, під час вживання алкогольних напоїв разом із знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2021 року засуджені за вчинення цього злочину) вирішили незаконно заволодіти майном потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом здійснення розбійного нападу.

З цією метою того ж вечора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 придбали рулон клейкої стрічки, фрагмент металевого дроту, предмет, ззовні схожий на пістолет, та обріз мисливської рушниці з набоями.

Близько 21 год. 43 хв. ОСОБА_10 з мобільного телефону ОСОБА_8 зателефонував таксисту ОСОБА_14 та попрохав під`їхати до магазину «Талант».

Через кілька хвилин ОСОБА_14 на автомобілі «ВАЗ-21010», д.н.з. НОМЕР_1 , прибув до магазину, забрав ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і повіз їх до с. Сміле Роменського району Сумської області, не будучи обізнаним про їх наміри, та висадив поблизу села посеред поля.

ОСОБА_10 , добре орієнтуючись на місцевості, повів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до околиці с. Гринівка Роменського району Сумської області, де мешкали потерпілі, минаючи житлові будинки, не бажаючи бути викритими.

З метою приховування своєї зовнішності, зробили отвори у в`язаних шапках, які одягли неподалік будинку потерпілих разом із заздалегідь підготовленими рукавичками.

23 березня 2016 року близько 02 год. 30 хв. діючи за попередньою змовою між собою, використовуючи заздалегідь придбані і пристосовані предмети зовні схожі на вогнепальну зброю у вигляді обрізу мисливської рушниці та предмету, схожого на пістолет, шляхом вибивання вхідних дверей, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проникли до домоволодіння потерпілих за адресою АДРЕСА_2 .

У кімнаті господарів будинку почали погрожувати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, ОСОБА_9 спрямував у їх бік обріз мисливської рушниці, а ОСОБА_10 предмет, ззовні схожий на пістолет, після чого озвучили вимогу передати грошові кошти та цінне майно.

ОСОБА_11 намагався захиститися та ударив кулаком в обличчя ОСОБА_9 .

У відповідь на супротив ОСОБА_9 стільцем наніс удар в область голови потерпілого, від чого ОСОБА_11 упав на підлогу, а потім почав зв`язувати потерпілому клейкою стрічкою руки та ноги, доки їх тримав ОСОБА_10 .

Зв`язавши кінцівки ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , бажаючи подолати фізичний опір потерпілого та психічно подавити потерпілу ОСОБА_12 , продовжили наносити удари ногами по тулубу та голові ОСОБА_11 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.

Подолавши опір потерпілого ОСОБА_11 та накривши його обличчя подушкою, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишили його лежати на підлозі.

Тим часом ОСОБА_10 знайшов ключі та відкрив сейф, який знаходився в спальній кімнаті потерпілих, звідки відкрито заволодів сумісно нажитими грошовими коштами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в сумі 7600 грн.

В той час, як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували в кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше складеного та погодженого усіма учасниками розбійного нападу плану, увійшов до кімнати, де відпочивала ОСОБА_13 та застосовуючи насильство, після побиття зв`язав їй кінцівки клейкою стрічкою, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Після того, як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заволоділи грошовими коштами потерпілих, що знаходилися в сейфі, почали разом погрожувати завданням шкоди життю та здоров`ю потерпілої ОСОБА_12 , примушуючи видати більше грошей та ювелірних виробів, супроводжуючи протиправні вимоги нанесенням близько 10 ударів кулаками в ділянку обличчя та верхньої третини тулубу, спричинили ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_10 крім того знайшов та заволодів мобільними телефонами потерпілих «Nokia1800» та «Nокіа1112» загальною вартістю 480 грн.

23 березня 2016 року близько 04 години ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покинули домоволодіння ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , залишивши їх зв`язаними клейкою стрічкою.

В апеляційній скарзі зі змінами, що були оголошені обвинуваченим в засіданні апеляційного суду, ОСОБА_8 просить пом`якшити призначене йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України.

При цьому зазначає, що визнає вину, шкодує про вчинене, має молодий вік, раніше кримінальних правопорушень не вчиняв, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів зміненої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.3 ст.187 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.

Призначене судом покарання визначене в мінімальному розмірі, передбаченому в даному випадку кримінальним законом, відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного, в тому числі і тим, що зазначені в апеляційній скарзі, узгоджується з приписами ст.65 та ст.50 КК України та є справедливим.

Доводи обвинуваченого про можливість пом`якшення призначеного покарання із застосуванням ст.69 КК України є непереконливими.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що у такому випадку необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 повністю визнав вину лише після ухвалення оскаржуваного вироку та не вчиняв активних дій для розкриття злочину, а тому колегія суддів не вбачає обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та можуть бути підставою для призначення більш м`якого покарання відповідно до ст.69 КК України.

Водночас, відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII.

Оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин в період дії цього Закону, а зарахування строку попереднього ув`язнення після набрання чинності Законом України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» є імперативною вимогою та не потребує звернення з відповідним клопотанням, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09 квітня 2022 року по 23 липня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000108 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу зі змінами без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09 квітня 2022 року по 23 липня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4