ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/77/25 Номер провадження 11-кп/814/1632/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001787, за апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Руденківка, Новосанжарського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого, визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 242240 грн.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено рахувати з 11 листопада 2024 року.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосовано до вилученого у ОСОБА_7 мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 11» сірого кольору IMEI 1 НОМЕР_1 спеціальну конфіскацію.

Вирішено порядок стягнення судових витрат та долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, з корисливих мотивів.

Для цього він, використовуючи можливості власного мобільного терміналу «Xiaomi», моделі «REDMI Note 11», через мобільний застосунок у месенджері «Telegram», зв`язався з невстановленими особами під нік-неймом « ОСОБА_9 », з пропозицією у вигляді співпраці щодо розповсюдження наркотичних засобів на території м. Полтави шляхом так званих «закладок» - приховуванням від сторонніх осіб заздалегідь виготовлених та розфасованих наркотичних засобів на відкритій місцевості, у вільно доступних місцях з можливістю подальшого їх відшукання за географічними координатами місцевості або фотознімками місць приховування.

У відповідному каналі месенджеру «Telegram», з невстановленими особами ОСОБА_7 обговорено усі умови щодо подальшого розповсюдження наркотичного засобу на території м. Полтави: часу, місця і способу отримання наркотичних засобів, можливих місць приховування, а також грошової оплати за виконану роботу в розрізі успішного виконання завдань з приховування на місцевості «закладки» та подальшого направлення повідомлення у месенджері «Telegram» оператору «Glovo 24/7» географічних координат місцевості, фотознімків місць приховування, інших даних з місцем зберігання наркотичних засобів.

Згідно вказаних умов ОСОБА_7 приблизно у першій декаді листопада 2024 року в мікрорайоні Левада м. Полтави умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав у невстановлених осіб розфасовані 18 згортків в ізолюючих стрічках червоного кольору, 14 згортків в ізолюючій стрічці помаранчевого кольору та ZIP-пакет із речовиною рослинного походження з наркотичним засобом канабісом загальною масою 38, 948 грам, для подальшого здійснення їх прихованого зберігання на відкритій місцевості на території м. Полтави шляхом так званих «закладок» та направленням повідомлень про географічні координати місцевості, фотознімків їх місця приховування, тобто подальшого незаконного збуту.

Станом на 11.11.2024 року ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, приховано зберігав згортки з наркотичним засобом канабісом:

-у під`їзді будинку № 22 по вулиці Богдана Хмельницького м. Полтави, за географічними координатами широта «49.56691», довгота «34.58051» - масою 1, 587 грам;

- під лавкою біля входу в будинок № 5 по вулиці Чураївни м. Полтави, за географічними координатами широта «49.56793», довгота «34.57637» - масою 0, 813 грам;

- на 9 поверсі, на сходах будинку № 5 по вулиці Чураївни м. Полтави, за географічними координатами широта «49.56782», довгота «34.57664» - масою 0, 864 грам;

- на металевому паркані біля будинку № 130 по вулиці Патріарха Мстислава м. Полтави, за географічними координатами широта «49.57085», довгота «34.56525» - масою 0, 836 грам;

- в лісополосі, неподалік будинку № 18Б по провулку Човновому м. Полтави, за географічними координатами широта «49.57004», довгота «34.56495» - 29 згортків, загальною масою 34, 848 грам;

- за місцем свого проживання, у будинку АДРЕСА_2 3 згортки, загальною масою 0,218 грам.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити йому за ч. 1 ст. 307 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавленням волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що призначене покарання є занадто суворим і не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі винного.

Вказує, що призначаючи покарання місцевий суд не в повній мірі врахував дані про особу винного, що він свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, є особою молодого віку, вперше вчинив кримінальне правопорушення, раніше не судимий, на спеціальних обліках у лікарів психіатра й нарколога не перебуває, має постійне проживання, з місця роботи характеризувався позитивно, під час перебування ДУ «Полтавська ВК (хоча звільнився за скороченням штату).

У доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просить врахувати як обставину, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення збіг тяжких сімейних обставин, оскільки він був звільнений з попереднього місця роботи та не зміг знайти роботу поблизу місця свого проживання, через що перебував у скрутному матеріальному становищі. Також просив врахувати, що на його утриманні перебувала його мати.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений та захисник підтримали апеляційні вимоги ОСОБА_7 та просили задовольнити скаргу із доповненнями. Прокурор заперечила проти доводів скарги, вважала вирок законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Мотиви суду.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та кваліфікація його дій як незаконне з метою збуту придбання та зберігання наркотичного засобу, є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у суді належних і допустимих доказах та детально наведених у вироку, як того вимагає ст. 374 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи та наразі учасниками судового розгляду не оспорюється.

Судове рішення обвинувачений оскаржує в частині призначення розміру покарання та вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до нього положення ст.ст. 69, 75 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, корисливого спрямування, метою якого був збут наркотичного засобів, що являє підвищену суспільну небезпечність; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, суспільно-корисною працею не займається, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України є необґрунтованими на підставі наступного.

Згідно зі ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином вбачається, що для застосування даних положень, необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при цьому підлягає врахуванню і особа обвинуваченого. В іншому випадку застосування таких положень неможливе.

Судом правильно встановлено декілька обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому. Проте, враховуючи фактичні обставини, а саме кількість зроблених «закладок», а це 6, та всього бажання розповсюдити ним 32 згортки з наркотичною речовиною колегія суддів не вважає за можливе визнати наведені вище обставини, як такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Слід зазначити, що ОСОБА_7 та захисник не надали до суду апеляційної інстанції документально підтверджену інформацію про наявність у обвинуваченого на утриманні його матері та неможливості останньої саму себе забезпечити.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальною підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням є результат об`єктивної можливості досягнення мети покарання без його реального виконання. Наявність цієї підстави підтверджується сукупністю обставин кримінального провадження, що передусім характеризують вчинений злочин і особу винного.

Враховуючи, що на момент вчинення злочину обвинувачений ніде не працював та не вживав заходи для працевлаштування, злочин, який має підвищену суспільну небезпеку та є тяжким, вчинено з корисливою метою, ОСОБА_7 не одружений, утриманців не має через це відсутні підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції врахував ті обставини, на які обвинувачений посилається як на підставу своїх вимог і дійшов обґрунтованого висновку про виправлення ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства.

Нових обставин, які б переконали колегію суддів у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, в ході апеляційного розгляду колегії суддів наведено не було.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4