Справа № 138/2326/25
Провадження №:1-кс/138/669/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Могилів-Подільський, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, військовослужбовця, освіта середня, громадянина України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 слідчий ОСОБА_4 звернувся до міськрайонного суду з вказаним клопотанням по кримінальному провадженню № 0000408 від 19.08.2025, з наступних підстав:

досудовим розслідуванням встановлено, що наказом №111 від 20.04.2025 командира військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків старший солдат ОСОБА_5 , призначений наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України №627-РС від 28.03.2025 на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 .

Відтак, ОСОБА_5 перебуваючи у статусі військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, з 20.04.2025 продовжив виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За статтею 1 Закону України «Про оборону України» - воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану старшому солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старший солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, старший солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, в момент притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 382 КК України належних висновків для себе не зробив та свідомо допустив їх порушення вчинивши військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин:

так, 01.05.2025 о 20:00 год. старший солдат ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу, без поважних причин, до базового табору військової частити НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після наданого йому часу для вирішення соціально-побутових питань за межами базового табору підрозділу військової частини.

Старший солдат ОСОБА_5 до цього часу відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин не повідомляв та проводив час на власний розсуд до 19.08.2025 в місті Могилеві-Подільському Вінницької області та за місцем власного проживання по АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Актом службового розслідування щодо самовільного залишення розташування базового табору військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_5 від 31.05.2025, яким встановлено обставини вчиненого правопорушення;

- Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3153 від 02.05.2025 про призначення службового розслідування;

- Рапортом командира роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 04.05.2025, який доповів, що старший солдат ОСОБА_5 о 20:00 год. 01.05.2025 не повернувся до базового табору підрозділу військової частини НОМЕР_1 ;

- Наказом №111 від 20.04.2025 командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого вважається таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків старший солдат ОСОБА_5 , призначений наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України №627-РС від 28.03.2025 на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- Наказом №122 від 01.05.2025 командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого старший солдат ОСОБА_5 самовільно залишив розташування військової частини;

- Доповіддю № НОМЕР_3 від 02.05.2025 командира військової частини НОМЕР_1 про неприбуття після часу наданого для вирішення соціально-побутових питань старшого солдату ОСОБА_5 , якою встановлено обставини вчиненого правопорушення;

- Доповіддю №32016 від 05.05.2025 командира військової частини НОМЕР_1 про неприбуття після часу наданого для вирішення соціально-побутових питань старшого солдату ОСОБА_5 , якою встановлено обставини вчиненого правопорушення;

- Медичною характеристикою старшого солдата ОСОБА_5 ;

- Наказом №3637 від 31.05.2025 командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання відповідним ризикам.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчим на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, репутацію підозрюваного, відсутність постійного доходу, місця роботи, вчинення злочину в умовах воєнного стану, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

На підставі вищевикладеного, слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, вважають, що є усі підстави для задоволення клопотання, та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід та визначити підозрюваному заставу.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного підлягає задоволенню, з наступних підстав:

ОСОБА_5 о 10:20 год. 19.08.2025 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому 19.08.2025 повідомлений про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, за який передбачене покарання зокрема у виді позбавлення волі строком до 10 років.

Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вище вказаного злочину доказами доданими до клопотання. Крім того, слідчим доведено наявність підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК - переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що санкцією статті інкримінованої ОСОБА_5 передбачено покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення він може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Поєднання можливостей перебувати за межами України та потенційних небезпек у зв`язку із веденням бойових дій на території України внаслідок розв`язання російською федерацією повномасштабної війни проти України та тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, дають обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик залишення ОСОБА_5 території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тривале перебування за кордоном є одним із способів унеможливлення реалізації органом досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється наявний, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу без поважних причин та не в перший раз залишає самовільно військову частину. ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в момент притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 382 КК України, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду, і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, унеможливлюють обрання більш м`якого запобіжного заходу. Більш м`які запобіжні заходи не є дієвими у даному провадженні та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і дадуть можливість переховуватись підозрюваному.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , як застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для своєчасного досудового розслідування кримінального провадження та можуть бути застосовані на строк 60 діб.

При цьому слідчий суддя враховує лист Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», в якому висловлена позиція, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався.

Враховуючи те, що відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу і вказані заходи не є дієвими у даному провадженні та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і дадуть можливість переховуватись підозрюваному від слідства та суду, та те, щоОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчий суддя вважає достатнім застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.12, ч.5 ст. 407 КК України, ст. 131, 132, 176-178, 182, 184, 186, 193, 194, 200, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб починаючи з 19 серпня 2025 року по 17 жовтня 2025 року включно.

Дія ухвали закінчується 17 жовтня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8