Провадження № 1-кс/752/6308/25
У Х В А Л А

31 липня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0002329 від 23.07.2025 року за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0002329 від 23.07.2025 року за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначив, що у проваджені Голосіївського Управління поліції Головного Управління Національної Поліції в місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002329 від 23.07.2025 року за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 23.07.2025, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, з метою збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, але не пізніше 14 год. 10 хв. 23.07.2025, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, що знаходився в 12 згортках клейкої стрічки чорного кольору, які у свою чергу ОСОБА_5 зберігав при собі, з метою збуту.

23.07.2025 року о 14 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Виставкова, неподалік будинку 15, був зупинений працівниками поліції, які вирішили, відповідно до вимог ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» перевірити його на причетність до вчинення злочинів.В ході встановлення особи, поведінка ОСОБА_5 викликала підозру на причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення. З метою вилучення забороненої в обігу речовини, а також для подальшого проведення експертного дослідження, було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

В подальшому, 23.07.2025, в період часу з 16 год 49 хв по 17 год 00 хв., в ході проведення обшуку затриманої особи, відповідно до вимог ст. 208 КПК України, в присутності двох понятих, у ОСОБА_5 карману джинсових шортів, в які на той момент був одягнений останній, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG», який містив інформацію, щодо збуту особливо небезпечної психотропної речовини ОСОБА_5 , шляхом розкладання «закладок» на території Голосіївського парку у м. Києві.

Вилучені речі являються речовими доказами та відповідає вимогам, передбаченим ст. 167 КПК України, оскільки являються засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень, а тому можуть бути використані як докази фактів та обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, вилучене майно слідчим визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002329 від 23.07.2025 року.

Уповноважений прокурор у кримінальному провадженні №0002329 від 23.07.2025 року, будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, у засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна у судовому засіданні відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи стислі строки розгляду клопотання, у судове засідання учасники кримінального провадження №0002329 не з`явилися, вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про арешт майна за відсутності власника майна та прокурора.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, у ході судового розгляду клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна встановлено, що у проваджені Голосіївського Управління поліції Головного Управління Національної Поліції в місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002329 від 23.07.2025 року за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках даного провадження в ході обшуку затриманої особи, відповідно до вимог ст. 208 КПК України, в присутності двох понятих, у ОСОБА_5 карману джинсових шортів, в які на той момент був одягнений останній, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG», який містив інформацію, щодо збуту особливо небезпечної психотропної речовини ОСОБА_5 , шляхом розкладання «закладок» на території Голосіївського парку у м. Києві.

Так, як убачається з доданих до клопотання матеріалів, а саме протоколу огляду речового доказу встановлено, що вилучений під час обшуку мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору марки «SAMSUNG» Galaxy S23 Ultra ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 містить інформацію, яка має значення для кримінального провадження № 0002329 від 23.07.2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, проводиться обшук.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Положення ч. 2 ст. 168 КПК України передбачають, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, враховуючи зміст обставин, що розслідуються в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вилучене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні №0002329 від 23.07.2025 року, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні № 0002329 від 23.07.2025 року, та забезпечення схоронності майна , з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Таким чином, слідча суддя прийшла до висновку, що клопотання слідчого погодженого прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002329 від 23.07.2025 року підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 22, 26, 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 234-236, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0002329 від 23.07.2025 року за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене, під час обшуку затриманої особи, відповідно до вимог ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору марки «SAMSUNG» Galaxy S23 Ultra ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1