Справа № 569/5086/24
УХВАЛА

18 червня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотанням про скасування арешту майна звернувся адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.12.2023 року на блок-посту N? 42, неподалік с. Остки Сарненського району Рівненської області ПОГ ВП N? 2 Сарненського РВП РВП ГУНІ в Рівненській області було зупинено автомобіль марки «Volkswagen TS», д.н.3. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , при поверхневій перевірці якого виявлено 309,9 кг каміння, зовні схожого на бурштин-сирець.

22.12.2023 року відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесено до ЄРДР під N? 0000370 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 240-1 КК України.

26.12.2023 року за клопотанням слідчого СВ ВП N? 2 Сарненського РВП ГУНІ в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 Рокитнівським районним судом Рівненської області було накладено арешт на тимчасово вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 22.12.2023 року майно, а саме :

- 14 (чотирнадцять) мішків білого кольору із вмістом в них каміння зовні зовні схожого на бурштин, орієнтовною вагою 309 кілограм 900 грам, які перебували у володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 ;

- автомобіль «Volkswagen TS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2915 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 .

Про накладення Рокитнівським районним судом Рівненської області арешту на вищевикладене йому як його представнику, стало відомо 03.05.2025 року і тоді ж мною був направлений запит до Рокитнівського районного суду Рівненської області про отримання ухвали про арешт 14 (чотирнадцять) мішків білого кольору із вмістом в них каміння зовні зовні схожого на бурштин, орієнтовною вагою 309 кілограм 900 грам, які перебували у володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 та автомобіль «Volkswagen TS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2915 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 .

23.05.2025 року він, як представник ОСОБА_5 , отримав ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26.12.2023 року про накладення арешту на 14 (чотирнадцять) мішків білого кольору із вмістом в них каміння зовні зовні схожого на бурштин, орієнтовною вагою 309 кілограм 900 грам, які перебували у володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 та автомобіль «Volkswagen TS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2915 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_3 .

Ознайомившись із змістом ухвали Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26.12.2023 року про арешт вищевикладеного вважає рішення суду про накладення арешту передчасним та незаконним.

На даний час, слідчим підрозділом ГУНП в Рівненській області проводиться кримінальне провадження N? 0000370 за ч. 2 ст. 240-1 КК України «Незаконне видобування, збут, придбання, передача, пересилання, перевезення, переробка бурштину».

ОСОБА_5 не має жодного відношення до незаконного видобування, збуту, придбання, передачі, пересилання, перевезення, переробки бурштину, що було підтверджено при його допиті в якості свідка в СУ ГУНП в Рівненській області в органу досудового розслідування відсутня інформація чи докази інкримінуємої йому статті кримінального кодексу України і на даний час підозри у вчиненні їм даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 не пред?явлено.

Просить суду скасувати ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2023 року про накладення арешту на 14 (чотирнадцять) мішків білого кольору із вмістом в них каміння зовні зовні схожого на бурштин, орієнтовною вагою 309 кілограм 900 грам, які перебували у володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 та на автомобіль «Volkswagen TS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2915 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Рокитнівський районний суд Рівненської області від 26 грудня 2023 року у справі № 571/2416/23 (1-кс/571/554/2023) накладено арешт на тимчасово вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 22.12.2023-майно, а саме:

- 14 (чотирнадцять) мішків білого кольору із містом в них каміння ззовні схожого на бурштин, орієнтовною вагою 309 кілограм 900 грам, які перебували у володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном до проведення всіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні;

??11 бирок (якими частково було скріплено мішки), які поміщено до сейф-пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» N? WAR1354822, заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном до проведення всіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні;

??автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2015 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 та перебував у володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , заборонивши розпоряджатися даним майном до проведення всіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що на даний час, слідчим підрозділом ГУНП в Рівненській області проводиться кримінальне провадження N? 0000370 за ч. 2 ст. 240-1 КК України «Незаконне видобування, збут, придбання, передача, пересилання, перевезення, переробка бурштину».

ОСОБА_5 не має жодного відношення до незаконного видобування, збуту, придбання, передачі, пересилання, перевезення, переробки бурштину, що було підтверджено при його допиті в якості свідка в СУ ГУНП в Рівненській області в органу досудового розслідування відсутня інформація чи докази інкримінуємої йому статті кримінального кодексу України і на даний час підозри у вчиненні їм даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 не пред?явлено.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (ВгопіолУБкі) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах «Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідності в повернення автомобіля на відповідальне зберігання без зняття арешту, а тому клопотання підлягає до задоволення частково.

Щодо скасування арешту на 14 (чотирнадцять) мішків білого кольору із вмістом в них каміння зовні зовні схожого на бурштин, орієнтовною вагою 309 кілограм 900 грам, є безпідставний, оскільки досудове розслідування триває та вище зазначене каміння визнано речовим докозом.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задоволити частково.

Передати безоплатно на відповідальне зберігання з правом користування та без права відчуження автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2015 року випуску ОСОБА_5 .

В частині у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, на 14 (чотирнадцять) мішків білого кольору із вмістом в них каміння зовні зовні схожого на бурштин, орієнтовною вагою 309 кілограм 900 грам, - відмовити.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8