Справа № 484/3101/25
Провадження № 1-кс/484/552/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 розглянув в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , винесене у кримінальному провадженні № 0000500 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Полтави, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в силу ст. 89 КК України, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді солдата резерву 109 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдат», затриманого 04.06.2025 о 02.30 год., в порядку ст. 208 КПК України, фізичне затримання мало місце 04.06.2025 о 00.35 год., повідомленого про підозру 04.06.2025 о 18 год. 14 хв., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

перевіривши матеріали, додані до клопотання, дослідивши докази, надані в їх обґрунтування, матеріали кримінального провадження № 0000500, заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме на теперішній час ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 02.03.2022 ОСОБА_5 призвано на військову службу за мобілізацією та того ж дня направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.03.2022 № 50 солдата ОСОБА_5 прийнято на військову службу та призначено на посаду водія господарчого відділення 2 підрозділу військової частини НОМЕР_2 , ВОС-790037А, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат».

Відповідно до наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 31.10.2024 № 1365-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду солдата резерву 109 запасної роти військової частини НОМЕР_1 та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат».

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 02.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно ст. 65, 68 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 26, 27, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, за наступних обставин.

Так, 03.06.2025, приблизно о 20:30 ОСОБА_5 разом зі своєю дівчиною на ім?я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 прийшли у гості до ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Крім вищевказаних осіб, за вищезгаданою адресою, вже знаходився ОСОБА_11 . Зустрівшись, ОСОБА_5 почав відпочивати з вищевказаними особами та розпивати адкогольні напої. Пізніше, приблизно о 22:00-22:30, до квартири, яку орендує ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_3 , прийшов ОСОБА_12 разом із своїми товаришами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та всі разом продовжили відпочивати та вживати алкогольні напої.

Під час спілкування всіх вищевказаних осіб, між ОСОБА_13 та його дівчиною ОСОБА_8 виникла конфлікта ситуація. Маючи намір заступитись за ОСОБА_8 , ОСОБА_5 почав нецензурно виражатися в бік ОСОБА_13 та намагався затіяти з ним бійку. В свою чергу, ОСОБА_12 вирішив заступитися за ОСОБА_13 та зробив зауваження ОСОБА_5 , попросивши останнього нікого не ображати. Таким чином, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_12 дав ляпаса останньому.

В цей же час, бажаючи помститися ОСОБА_12 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення йому тілесних ушкоджень. Виконуючи задумане, ОСОБА_5 зайшов на кухню, взяв кухонний ніж, поклав його за пояс брюк за спиною та пішов далі з`ясовувати стосунки з ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх карність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тримаючи кухонний ніж в правій руці, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_12 один удар в плече та в область живота, спричинивши ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням петель тонкого кишечника та брижейки тонкого кишечника, внутрішню черевну кровотечу, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Нанесення ОСОБА_5 ударів ножем ОСОБА_12 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими потерпілим тілесними ушкодженнями.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді солдата резерву 109 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , обґрунтовано підозрюється в тому, що у 03.06.2025 близько 22:30 за адресою АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх карність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тримаючи кухонний ніж в правій руці, наніс ОСОБА_12 один удар в плече та в область живота, спричинивши ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням петель тонкого кишечника та брижейки тонкого кишечника, внутрішню черевну кровотечу, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000500, із якого вбачається, що 03.06.2025 о 22.50 год. до ЧЧ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 наніс два удари ножем в черевну порожнину ОСОБА_15 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження; протоколом огляду місця події від 03.06.2025, в ході якого було оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; показаннями свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , в протоколах допиту від 04.06.2025, які бачили, як ОСОБА_5 наніс два удари ножем в черевну порожнину ОСОБА_15 , спричинивши йому тілесні ушкодження.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та доводи на його обґрунтування, прокурор вважав клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, стверджуючи, що ОСОБА_5 не скоював вказаний злочин, своєї вини у вчиненні злочину він не визнає, оскільки вважає свої дії необхідною обороною. Просили обрати підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту будь-якого виду за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження,тобто підозра є обґрунтованою.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначенням розміру застави, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні не здобуто доказів міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 , так як останній не має власного житла, проживає в квартирі батьків, є військовослужбовцем, який самовільно залишив військову частину, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, хоча й на підставі п.1 ч.1 ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимості, вчинив тяжкий злочин в період дії воєнного стану.

Санкція частини статті, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

За викладених обставин, не виключається вплив підозрюваного на потерпілого та свідків у цьому кримінальному правопорушенні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також переховування від органів досудового розслідування та суду.

Наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання, на думку суду, не зможе в достатній мірі запобігти вказаним ризикам, враховуючи особу ОСОБА_5 , що підозрюється в скоєнні злочину в стані алкогольного сп`яніння, а його поведінка, як її описують свідки в своїх показаннях, свідчить про несхильність до самоконтролю.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувавши вище викладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, інші обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, є необхідним та доцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , винесене у кримінальному провадженні № 0000500 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Полтави, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 02.08.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою - в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_17