ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/335/25 Справа № 711/5479/25Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2025 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з повною вищою освітою, який є особою з інвалідністю другої групи, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів підозрюваного - працевлаштований менеджером транспортно-логістичної компанії «Караван»,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17.08.2025 включно,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , поданим в рамках кримінального провадження №0000461 від 20.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без визначення застави.

В обґрунтування клопотання зазначав, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні від 20.11.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

13.06.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000461 продовжено до 6-ти місяців, тобто до 19.09.2025.

Слідчий наголошував на тому, що закінчити досудове розслідування до спливу строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу неможливо, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій в даному кримінальному провадженні: долучити до кримінального провадження висновки наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та молекулярно генетичних експертиз; провести порівняльні експертизи наркотичних засобів та психотропних речовин; провести огляди речових доказів; провести тимчасові доступи до поштових операторів, мобільних операторів та банківських установ; розсекретити та долучити до кримінального провадження матеріали з організації проведення негласних слідчих (розшукових) дій; по результату проведених всіх експертиз та аналізу всіх розсекречених протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, скласти кінцеві підозри та оголосити їх; виконати вимоги ст. ст. 290 - 291 КПК України.

Підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказував наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким можливо лише застосувавши такий запобіжний захід.

Ініціатор клопотання звертав увагу, що на даний час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчинених ним злочинів, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у даному провадженні, які притягуються до кримінальної відповідальності, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2025 року клопотання задоволено та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17.08.2025 включно з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підстави та обставини, за яких було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Крім того, слідчий суддя, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував високий рівень суспільної небезпеки інкримінованих підозрюваному злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, та дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права підозрюваного.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та винести нову, якою застосувати до ОСОБА_7 інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. У випадку залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить ухвалу змінити та визначити розмір застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, тобто в мінімальному розмірі передбаченому для такої категорії кримінальних правопорушень.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що слідчим суддею неповно розглянуто докази у справі, а також наявна невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Наголошує на тому, що органом досудового розслідування не доведено наявності жодного ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, як і не наведено в ухвалі обгрунтування встановлених слідчим суддею ризиків.

Тому, на думку захисника, посилання в оскаржуваній ухвалі на існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України є безпідставними.

Крім того, апелянт звертає увагу на особу підозрюваного, який раніше не судимий, має дві вищі освіти, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні дитину, з якими спільно проживає, активно займався волонтерською діяльністю та є членом ВГО «СГОУ Народна рада», що в сукупності свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Також захисник зазначає про наявність у ОСОБА_7 тяжких захворювань, які загострюються, на підтвердження чого до матеріалів справи були долучені відповідні докази.

Вказані обставини, на переконання апелянта, не були належним чином оцінені слідчим суддею, а тому передчасним є висновок про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, міркування захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні за наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що ухвала є законна та обґрунтована, перевіривши матеріали справи, ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, за таких підстав.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Згідно з положенням ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 176 КПК України визначено, що запобіжним заходом є, зокрема тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

Згідно з вимогами ч. 3. ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За навності обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч.3 ст. 199 КПК України, зокрема, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та за неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою.

Так, Слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000461 від 20.11.2024 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

19.03.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, психотропної речовини, особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичного засобу, в великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, та ч.3 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, вчинені повторно, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

Колегія суддів вважає, що за матеріалами досудового розслідування наявно достатньо доказів, які вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів відповідно.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.03.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17.05.2025, без визначення застави, який надалі було продовжено.

13.06.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000461 продовжено до 6-ти місяців, тобто до 19.09.2025.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, правильно встановив, що наведені у клопотанні обставини, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих підозрюваному злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких, у випадку визнання особи винуватою, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, існуючі у кримінальному провадженні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які з часом не зменшились та продовжують існувати.

Доводи апелянта щодо неповноти розгляду слідчим суддею доказів у справі, колегія суддів оцінює критично, оскільки дослідження та оцінка доказів наявності або відсутності події, складу кримінального правопорушення, правильності кваліфікації дій підозрюваного та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника, щодо недоведеності ризиків, передбачених п.п. 1 - 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а відтак відсутності обгрунтування слідчим суддею неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою або визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , їх суспільну небезпечність з огляду на те, що неконтрольований обіг наркотичних засобів та психотропних речовин спричиняє шкоду здоров`ю населення, ту обставину, що підозрюваний раніше не судимий, колегія суддів вважає, що ризик переховування від слідства та/або суду зберігається та не зменшився. Позитивні характеризуючі дані на особу підозрюваного, на яких наголошує захисник, були враховані слідчим суддею, однак, як обгрунтовано зазначено в ухвалі, наявність таких обставин не є вирішальною в даному випадку, оскільки не може гарантувати відсутність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та / або суду з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини.

Не можна стверджувати і про зменшення ризику незаконного впливу на свідків або інших підозрюваних.

Так покази, які вже отримані органом досудового розслідування, не свідчить про зменшення ризику незаконного впливу на вказаних осіб, оскільки, з огляду на встановлений Кримінальним процесуальним кодексом України порядок отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, ризик незаконного впливу зберігається аж до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, позаяк наявність такого ризику існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Водночас вірогідність незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних, у випадку застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вратою із покладенням відповідних процесуальних обов`язків залишається високою, незважаючи на протилежні доводи апелянта.

За обставинами кримінального провадження вбачається також наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження тих, у яких підозрюється ОСОБА_7 , особливо враховуючи, що злочинна діяльність мала тривалий та систематичний характер, метою якої було отримання прибутку. Отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, на переконання суду, не усуне наявність цього ризику та буде суперечити завданням кримінального провадження.

Ризиків, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим суддею не встановлено, а тому протилежні доводи апелянта щодо необгрунтованості встановлення цих ризиків в оскаржуваній ухвалі не заслуговують на увагу.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про наявність у підозрюваного офіційного місця роботи, оскільки вони не доведені будь-якими доказами.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею враховано необхідність проведення в кримінальному провадженні ряду додаткових слідчих та процесуальних дій, що мають важливе значення для кримінального провадження, а також неможливість здійснити ці дії в межах строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів критично оцінює твердження захисника щодо неврахування слідчим суддею в повному обсязі даних, характеризуючих особу підозрюваного, оскільки з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею враховано наявність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_7 , однак, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини вчинених злочинів та існуючі ризики, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, як застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який єдиний, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати ризики.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного.

Також колегія суддів приймає до уваги наявність у провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доказів, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства, зокрема з урахуванням стану здоров`я, про погіршення якого вказує апелянт, стороною захисту не надано та колегією суддів за матеріалами клопотання не встановлено.

Відповідно до положень п.п. 5 ч 4. ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, яке є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, обставини вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, реалізовуючи право надане йому ч.4 ст. 183 КПК України дійшов правильного висновку про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно з положенням ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та порушення прав останнього за доводами апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає продовження строку тримання під вартою необхідним та таким, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому, на даний час, не вбачає підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді і застосування більш м`якого запобіжного заходу, на застосуванні якого наполягає сторона захисту.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2025 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 17.08.2025 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4