Справа № 127/6040/25
Провадження №11-сс/801/316/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявника в режимі відеоконференції ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2025 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення щодо нього службовими особами ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» кримінального правопорушення до ЄРДР за його заявою від 09.02.2025, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_7 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення щодо нього службовими особами ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» кримінального правопорушення до ЄРДР за його заявою від 09.02.2025.

Дана скарга мотивована тим, що 09 лютого 2025 року ОСОБА_7 звернувся до Вінницької обласної прокуратури Вінницької області із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191, 365, 366 КК України, яке вчинили відносно нього службові особи ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1».

Як зазначено у скарзі, у своїй заяві ОСОБА_7 виклав стислий опис обставин, вказав місце, час та спосіб вчинення правопорушення. Однак уповноважена особа Вінницької обласної прокуратури відомості за заявою від 09.02.2025 року до ЄРДР не внесла, що підтверджується листом № 20р-25 від 14.02.2025, який був отриманий заявником 17.02.2025.

Скаржник ОСОБА_7 вважає, що такі дії начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах обласної прокуратури ОСОБА_8 порушили його право на безумовне виконання вимог ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей за його заявою до ЄРДР.

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд зобов`язати уповноважену особу Вінницької обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення службовими особами ДУ «Вінницька УВП №1».

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2025 року залишено без задоволення і вищезазначеної скарги.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.02.2025 слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, які свідчать про наявність обов`язкових ознак, що підтверджують реальність конкретної події злочину, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги, відтак залишив її без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги особи, що її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2025 року. Просить винести рішення яким скаргу його задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконна та необґрунтована, винесена з порушенням норм кримінально-процесуального кодексу України, слідчим суддею не було враховано всіх фактичних обставин справи, за результатами чого прийнято незаконне та необгрунтоване рішення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заявник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній, просив задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства у відповідності до вимог розділу ІІІ Кримінального процесуального кодексу України шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, які викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного.

Як видно з матеріалів кримінального провадження та ухвали слідчого судді, зазначені норми закону були дотримані в повній мірі.

Так, згідно матеріалів провадження вбачається, що 09 лютого 2025 року засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 звернувся до Вінницької обласної прокуратури із заявою про кримінальне правопорушення, яке вчинили відносно нього службові особи ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Як вбачається із копії заяви від 09.02.2025 про вчинення кримінального правопорушення, починаючи з моменту прибуття до ДУ «ВУВП (№1)» 22.09.2022 року до 24.03.2023 ОСОБА_7 неодноразово звертався із заявами до посадових осіб ДУ «ВУВП (№1)» із клопотаннями про надання йому можливості здійснювати телефонні дзвінки. Адміністрація установи надала йому дозвіл на здійснення 10 телефонних дзвінків. Однак під час перебування засудженого у туберкульозному блоці у період з 24.03.2023 по 12.06.2023 службові особи ДУ «ВУВП (№1)» не надали йому можливості здійснити жодного телефонного дзвінка, у зв`язку із чим ОСОБА_7 було придбано мобільний телефон марки Samsung А10, який згодом було знайдено і вилучено під час проведення обшуку 30.05.2023 у камерному приміщенні №100, у якому знаходився ОСОБА_7 . Після цього, 05.06.2023 при наданні пояснень ним було зазначено, що вилучений мобільний телефон марки Samsung А10 є його власністю. Під час підписання протоколу про вилучення телефону ОСОБА_7 висловив зауваження стосовно вказаного в протоколі побитого корпусу телефону, на що службові особи повідомили, що пошкодження відбулись при падінні телефону. З 06.06.2023 по день подання заяви засуджений звертався з проханням пояснити, де знаходиться вищевказаний телефон, однак жодної відповіді не отримав.

Таким чином, на думку ОСОБА_7 , службові особи ДУ «ВУВП (№1)» використовують службове становище, щоб шахрайським способом при виконанні службових обов`язків красти вартісне особисте майно засуджених, тобто в їх діях заявник вбачає ознаки кримінальних правопорушень.

Відповідно до копії супровідного листа від 14.02.2025 №20р-25, який міститься в матеріалах скарги, вищевказану заяву ОСОБА_7 було направлено до Четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому для розгляду в межах компетенції.

Системний аналіз положень ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.

При цьому зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що до ЄРДР підлягають внесенню заяви та повідомлення, які містять обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 7 ст. 102 КВК України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі грошей, цінних паперів і речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п.4 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5-2018 від 28.08.2018 року, засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено.

Відповідно до додатку 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, до переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженим заборонено, належать радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади.

Отже, зі змісту заяви ОСОБА_7 вбачається, що наведені у ній обставини не вказують на вчинення дій, які складають об`єктивну сторону будь-якого злочину (кримінального правопорушення), натомість стосуються виконання посадовими особами ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» своїх посадових обов`язків.

Дані обставини також підтверджуються копіями матеріалів службового розслідування, наданими скаржником під час судового засідання, зокрема протоколом обшуку камерного приміщення №100, рапортом інспектора ВРЮ старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 від 30.05.2025, поясненням ОСОБА_7 від 07.06.2023, рапортом оперуповноваженого ОВ ДУ «ВУВП (№1)» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_10 та висновком службового розслідування за фактом зберігання заборонених предметів 30.05.2023 року, затвердженим начальником ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_11 07.06.2023.

На підставі викладеного, слідчий суддя в дотримання вимог КПК України, приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення щодо нього службовими особами ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» кримінального правопорушення до ЄРДР за його заявою від 09.02.2025, дійшов вірного висновку про залишення без задоволення даної скарги.

Таким чином, рішення слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2025 за скаргою ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 406, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2025 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення щодо нього службовими особами ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» кримінального правопорушення до ЄРДР за його заявою від 09.02.2025 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: