Справа № 201/7332/25
Провадження № 1-кс/201/2745/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора Сєвєродонецької окружної прокуратури в Луганській області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000207 від 22.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Сєвєродонецької окружної прокуратури в Луганській області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000207 від 22.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000207 від 22.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 1111 КК України.

Органом досудового розслідування було встановлено, що на початку січня 2024 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_5 будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області за адресою: Луганська обл., Сіверськодонецький район, м. Рубіжне, пл. Володимирська (раніше пл. Леніна), буд. 2, діючи умисно, добровільно зайняла посаду так званого «заступника голови адміністрації міського округу муніципального утворення міського округу міста Рубіжне Луганської народної республіки», пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади «адміністрації міського округу муніципального утворення міського округу міста Рубіжне Луганської народної республіки», створеному на тимчасово окупованій території міста Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, який є складовою частиною окупаційної адміністрації держави-агресора.

Крім того, в період часу з 11 по 14 березня 2024 року, ОСОБА_5 будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, діючи умисно, добровільно прийняла участь в організації та проведенні незаконних виборів 15-17 березня 2024 року президента РФ на тимчасово окупованій території міста Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, а також здійснювала публічні заклики до проведення таких незаконних виборів на тимчасово окупованій території вказаного міста.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 5 ст. ст. 111-1 КК України, за ознаками добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а також участь в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території і публічні заклики до проведення таких незаконних виборів на тимчасово окупованій території.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що вона перебуває на тимчасово окупованій території України, встановлені такими доказами.

Паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , виданого 15.01.1997 Кіровським МВ УМВС України в Луганській області, що підтверджує факт набуття ОСОБА_5 громадянства України.

Протоколом огляду від 23.01.2025 офіційного сайту так званої «адміністрації міського округу муніципального утворення міського округу міста Рубіжне ЛНР», де міститься інформація про те, що ОСОБА_5 зайняла посаду так званого заступника голови адміністрації міського округу муніципального утворення міського округу міста Рубіжне Луганської народної республіки.

Протоколом огляду від 30.04.2024 відео публікації, розміщеної на офіційному сайті так званої «адміністрації міського округу муніципального утворення міського округу міста Рубіжне ЛНР», відповідно до якої ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території міста Рубіжне Луганської області. Крім того, відповідно до вказаної відео публікації вона в період часу з 11 по 14 березня 2024 року, займаючи посаду так званого заступника голови адміністрації міського округу муніципального утворення міського округу міста Рубіжне Луганської народної республіки приймала участь в організації та проведенні незаконних виборів 15-17 березня 2024 року президента РФ на тимчасово окупованій території міста Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, а також здійснювала публічні заклики до проведення таких незаконних виборів.

Показами свідка ОСОБА_6 від 20.05.2024, яка пояснила, що вона знає ОСОБА_5 . Також їй відомо, що ОСОБА_5 залишилась на тимчасово окупованій території міста Рубіжне Луганської області, де зараз і знаходиться. Перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Рубіжне Луганської області, ОСОБА_5 зайняла так звану посаду заступника голови адміністрації міського округу муніципального утворення міського округу міста Рубіжне Луганської народної республіки. Перебуваючи у вказаній посаді вона також приймала участь в організації та проведенні незаконних виборів 15-17 березня 2024 року президента РФ на тимчасово окупованій території міста Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, а також здійснювала публічні заклики до проведення таких незаконних виборів.

Протоколом огляду від 20.05.2024 за участю свідка ОСОБА_6 , відповідно до якого свідок впізнала ОСОБА_5 на вищевказаній оглянутій відео публікації.

Відповідно до інформації Державної прикордонної служби, ОСОБА_5 державний кордон та лінію розмежування з тимчасово окупованою територією України не перетинала.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 перебуває в місті Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, вся територія Рубіжанської міської територіальної громади Сіверськодонецького (до 26.09.2024 Сєвєродонецького) району Луганської області з 13.05.2022 перебуває під тимчасовою окупацією з боку Російської Федерації.

Отже, стороною обвинувачення встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює вручення їй повістки про виклик згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою статті 135 КПК України.

Як наслідок, на виконання вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, стороною обвинувачення вживались заходи щодо виклику ОСОБА_5 для її участі у кримінальному провадженні, шляхом публікації повістки про виклик, а саме: на 10.06.2025, 11.06.2025 та 12.06.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 114 (8039) від 06.06.2025) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 06.06.2025.

У визначений в повістці час та місце ОСОБА_5 не з`явилась, не повідомивши про неможливість та причини свого неприбуття.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення 11.06.2025, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України, шляхом публікації повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр»

11.06.2025 ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою прокурора від 17.06.2025 ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Таким чином, прокурор вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному № 0000207 від 22.03.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, на виконання вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, стороною обвинувачення вживались заходи щодо виклику ОСОБА_5 для її участі у кримінальному провадженні, шляхом публікації повістки про виклик, а саме: на 10.06.2025, 11.06.2025 та 12.06.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (в газеті «Урядовий кур`єр» № 114 (8039) від 06.06.2025) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в публікації від 06.06.2025.

У визначений в повістці час та місце ОСОБА_5 не з`явилась, не повідомивши про неможливість та причини свого неприбуття.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення 11.06.2025, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України,

Таким чином, 11.06.2025 ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вказаному кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до показань свідків та відомостей, розміщених у мережі Інтернет, а також відповідно до інформації Державної прикордонної служби, ОСОБА_5 державний кордон та лінію розмежування з тимчасово окупованою територією України не перетинала, це дає підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території, та переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Постановою прокурора від 17.06.2025 ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваної в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Сєвєродонецької окружної прокуратури в Луганській області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000207 від 22.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000207 від 22.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складений і оголошений 24.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1