справа № 631/800/25
провадження № 1-кп/631/164/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_2

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

а також:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі Нова Водолага Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України (ІD паспорт з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 17.09.2021 року органом 6311),

із реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

повною середньою освітою, одруженого, без утриманців,

офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

який суб`єктом підприємницької діяльності не є,

на військовому обліку не перебуває, зареєстрований та проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 і частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, на підставі обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, укладеної сторонами 24 липня 2025 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2025 року під № 0000463,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , маючи намір на незаконний посів та незаконне вирощування конопель, приблизно в квітні 2025 року, більш точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання по АДРЕСА_2 ,- придбав через Всесвітню мережу «Інтернет», а саме: через невстановлений в ході досудового розслідування інтернет-магазин насіння рослин конопель в кількості 30 штук. Реалізуючи свій намір, направлений на незаконний посів та незаконне вирощування конопель, ОСОБА_3 приблизно в квітні 2025 року, більш точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання, АДРЕСА_2 ,- діючи умисно, з метою незаконного вирощування (культивування) рослин конопель, здійснив посів насіння коноплі до окремих горщиків та здійснював подальше їх культивування, зокрема, полив та удобрення. З метою зростання рослин конопель, ОСОБА_3 доглядав за ними шляхом здійснення їх поливу та підживлення, доведення їх до стадії дозрівання.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети - посів та вирощування рослин роду коноплі у кількості 57 штук. Зазначені протиправні, злочинні дії ОСОБА_3 , пов`язані з незаконним посівом та вирощуванням конопель, були припинені на законних підставах 02.05.2025 року працівниками ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області та УБН ГУНП в Харківській області, які в період часу з 06 годині 11 хвилин до 12 годині 05 хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ,- в присутності двох понятих та із застосуванням безперервної відео фіксації, виявили та вилучили на території вищевказаного домоволодіння 57 рослин конопель.

Виявлені та вилучені рослини кількістю 15 штук, є рослинами роду Конопля (Cannabis) та відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби, що підтверджено висновком експерта за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № CE-19/121-25/11122-НЗПРАП від 22.05.2025 року. Разом з тим, згідно з цим же висновком експерта надані на експертизу 42 рослини є рослинами на ювенальній стадії розвитку, внаслідок чого род рослин встановити не можливо.

Таким чином, ОСОБА_3 у зазначений вище період часу всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» незаконно посіяв та вирощував рослини роду коноплі у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, тобто наркотичний засіб - канабіс, обіг якого обмежений, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року.

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 вчинив незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України.

Крім того, ОСОБА_3 , відчуваючи безкарність за вчинення протиправного, злочинного діяння, пов`язаного з незаконним посівом та вирощуванням конопель, протягом квітня - травня 2025 року, більш точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, але не пізніше 02.05.2025 року, маючи умисел, спрямований на незаконне виготовлення наркотичного засобу та подальше його зберігання без мети збуту, перебуваючи в приміщенні будинку за місцем свого тимчасового проживання у домоволодінні АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що конопля є нарковмісною рослиною, частково зірвав раніше вирощені рослини коноплі, тим самим незаконно придбавши її, з метою незаконного виготовлення наркотичного засобу - канабісу, після чого зірвані рослини коноплі висушив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 67,5000 грам.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідним для досягнення своєї злочинної мети - незаконного придбання та виготовлення наркотичного засобу без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_3 після незаконного виготовлення наркотичного засобу - канабіс, продовжуючи свої злочинні діяння, усвідомлюючи їх протиправний характер, достовірно знаючи про те, що висушені ним фрагменти листя та верхівок конопель зеленого кольору с наркотичним засобом, почав незаконно зберігати його на території свого тимчасового місця мешкання у домоволодінні АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети - незаконного зберігання наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту.

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_3 були припинені на законних підставах 02.05.2025 року працівниками ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області та УБН ГУНП в Харківській області, які в період часу з 06 години 11 хвилин до 12 години 05 хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ,- в присутності двох понятих та із застосуванням безперервної відео фіксації виявили та вилучили на території вищевказаного домоволодіння невідому речовину зеленого кольору в сухому стані. Вилучена в ході проведеного обшуку речовина рослинного походження є наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на масу сухої речовини, склала: 60,5516 грамів, що підтверджено висновком експерта за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № CE-19/121-25/11360ЗПРАП від 15.05.2025 року. Загальна маса 60,5516 грамів канабісу у перерахунку на суху речовину, у відповідності до таблиці № 1.2, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року (зі змінами і доповненнями), є невеликим розміром наркотичного засобу, що знаходиться у незаконному обігу.

Таким чином, ОСОБА_3 всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» у зазначений період часу незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту наркотичний засіб, канабіс, обіг якого обмежено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року.

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.

Також, 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року (Закон України №2102-IХ), відповідно до пункту № 31 частини 1 статті 85, пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією РФ проти України. Так, після деокупації села Циркуни Харківського району Харківської області, приблизно у вересні 2022 року, більш точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, але не пізніше 02.05.2025 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на покинутих позиціях військ ворога поблизу кладовища № 17, яке розташоване на окружній дорозі та відноситься до Циркунівської територіальної громади Харківської області, виявив покинуті боєприпаси та вогнепальну зброю. У подальшому ОСОБА_3 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на незаконне придбання, перевезення та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, у порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 662 від 21.08.1998 року і Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, забрав 1 предмет, зовні схожий на гранату, 1 предмет, зовні схожий на автомат, 243 предмети, зовні схожі на патрони, та 2 предмети, зовні схожі на кулі, тим самим придбав їх, після чого перевіз їх до приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , де він тимчасово мешкав та зберігав без передбаченого законом дозволу. Протиправні, злочинні дії ОСОБА_3 були припинені на законних підставах 02.05.2025 року працівниками ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області та УБН ГУНП в Харківській області, які в період часу з 06 години 11 хвилин до 12 голини 05 хвилин, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ,- в присутності двох понятих та із застосуванням безперервної відео фіксації виявили та вилучили:

-242 патрони калібру 5,45?39, які відносяться до категорії бойових припасів та до стрільби придатні, що підтверджено висновком експерта № 6745 від 23.05.2025 року;

-автомат моделі АК-47 № НОМЕР_3 , який відноситься до категорії бойової нарізної вогнепальної зброї та придатний до стрільби, що підтверджено висновком експерта № 6743 від 23.05.2025 року;

-корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії оборонного типу Ф-1, який належить до категорії бойових припасів та уніфікований запал ручних гранат УЗРГМ-2, що при складанні разом складають гранату Ф-1, яка належить до категорії бойових припасів за висновком експерта № 687 від 05.05.2025 року.

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 вчинив придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

24 липня 2025 року прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , якому на підставі статті 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та підозрюваний ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_4 , в приміщенні Харківської окружної прокуратури Харківської області уклали угоду про визнання винуватості, в якій зазначили, що підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 і частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, тобто у тому, що він вчинив незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин; незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту і придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї й бойових припасів без передбаченого законом дозволу, внаслідок чого сторони кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2025 року під № 0000463, узгодили йому міру покарання за:

- вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- і вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначили ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, із звільненням ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Із зазначеною мірою покарання ОСОБА_3 повністю згоден. Підозрюваному роз`яснено наслідки укладання та затвердження цієї угоди, передбачені частиною 4 статті 394, статтею 424, пунктом 1 частини 4 статті 474 та статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України (а. с. 16 22).

Зазначена угода про визнання винуватості, підписана сторонами кримінального провадження 24.07.2025 року, надійшла до суду разом із обвинувальним актом, складеним Старшим слідчим Слідчого відділу ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та затвердженим того ж дня прокурором у кримінальному провадженні прокурором Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , й відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження передана на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 (а. с. 1 10, 26, 27).

Вказана угода про визнання винуватості, після підписання її сторонами кримінального провадження невідкладно 25.07.2025 року надіслана до суду разом із обвинувальним актом, та із зазначених матеріалів вбачається, що до участі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2025 року під № 0000463, потерпілий не залучений.

Відтак, вирішуючи питання про можливість затвердження цієї угоди, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши в межах змісту угоди витребувані документи, подані сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування й долучені до матеріалів справи за клопотанням сторони обвинувачення, не здійснюючи оцінку доказів на підтвердження фактичних обставин правопорушення, судом встановлено таке.

Під час підготовчого судового засідання сторони кримінального провадженні запевнили суд у тому, що 24.07.2025 року уклали угоду про визнання винуватості з дотриманням та в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України, повністю підтримали її умови та просили затвердити, призначивши узгоджену ними міру покарання за:

- вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- і вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, із звільненням ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_3 також у підготовчому судовому засіданні беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 і частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання, пояснивши, що дійсно при викладених у ній та обвинувальному акті обставинах вчинив придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу; незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту, та незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

Отже, суд безпосередньо переконався у безсумнівному та добровільному, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони (як-то застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді) визнанням у повному обсязі ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердженням ним їх фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленні та правильному розумінні ним при підписанні письмової угоди про визнання винуватості передбачені Кримінальним процесуальним законодавством України наслідки укладання, затвердження та невиконання її умов.

Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши ці обставини, встановлені під час підготовчого судового засідання за кримінальним провадження на підставі угоди про визнання винуватості, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 і частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, і правильну кваліфікацію його дій, у зв`язку із чим, обвинувачений може бути підданий кримінальному покаранню за вчинене.

Перевіряючи укладену угоду на відповідність вимогам чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства України, суд переконався в наступному.

Підписана 24.07.2025 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження 03 червня 2025 року під № 0000463, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним передбачена чинним законодавством та може буди укладена згідно із змістом пункту 2 частини 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий Слідчого відділу ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні начальником Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 06.06.2025 року повідомила ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 і частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України (а. с. 16 20).

Санкція частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України, передбачає покарання за вчинення цього кримінального правопорушення, у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Санкція частини 1 статті 309 Кримінального кодексу України, передбачає покарання за вчинення цього кримінального правопорушення, у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робот на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Санкція частини 1 статті 310 Кримінального кодексу України, передбачає покарання за вчинення цього кримінального правопорушення, у виді штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Класифікація кримінальних правопорушень залежно від ступеня їх тяжкості наведена у статті 12 Кримінального кодексу України.

Так, частиною 1 статті 12 Кримінального кодексу України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

При цьому, як обумовлено частиною 2 цієї статті кримінальним проступком є передбачене цим кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В той же час, згідно з правилами частин 3 6 вищезгаданої статті за ступенем тяжкості злочини поділяються на:

а) нетяжкі злочини - якими є передбачені цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення яких передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

б) тяжкі злочини якими є передбачені цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення яких передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років;

в) особливо тяжкі злочини якими є передбачені цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення яких передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин (частина 7 статті 12 Кримінального кодексу України).

Таким чином системно аналізуючи наведені норми права, вчинені ОСОБА_3 діяння, передбачені частиною 1 статті 309 і частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, за ступенем тяжкості відноситься до категорії проступків, а діяння, передбачене частиною 1 статті 263 цього ж кодексу - вважається тяжким злочином.

Також, враховуючи особливості та обставини вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, встановлено, що у цьому кримінальному провадженні не бере участь потерпілий.

Зважаючи на викладене, ураховуючи характер і тяжкість підозри, це кримінальне провадження є саме таким, в рамках якого може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Вивчаючи зміст наданої угоди, суд вбачає, що він повністю відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки в ній зазначено її сторони, формулювання підозри, правова кваліфікація вчиненого, істотні для цього кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у інкримінованих йому кримінальних діяннях, узгоджене покарання, згода підозрюваного на його призначення, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, а також дата укладення та підписи сторін.

Ухвалюючи вирок у цьому кримінальному провадженні на підставі угоди про визнання винуватості, суд звертає увагу на те, що при її укладенні сторони не досягали домовленостей про обов`язки підозрюваного щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, хоча прокурором враховано ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість підозри, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

При перевірці домовленості сторін щодо узгодженого ними покарання ОСОБА_3 , судом зроблено висновок про те, що вони відповідають межам загальних засад призначення покарання, встановлених статтею 65 кодифікованого закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, в межах, установлених санкціями частини 1 статті 263, частини 1 статті 309 і частини 1 статті 310 та із застосуванням положень частини 1 статі 70 Кримінального кодексу України, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, із дотриманням приписів щодо необхідності та достатності узгодженого покарання його виправленню та попередженню вчинення нових злочинів.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення кримінальних правопорушень, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, ОСОБА_3 на момент вчинення ним інкримінованих йому кримінально караних діянь раніше не судимий; має постійне місце реєстрації; одружений; утриманців не має; офіційно не працевлаштований та суб`єктом підприємницької діяльності не зареєстрований; даних щодо його перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра й на військовому обліку не надано, як не надано й даних, що характеризують його особу; у скоєному щиро розкаявся.

Визнані сторонами кримінального провадження обставини щодо пом`якшення (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та обтяження покарання підозрюваному (такі відсутні), визначені ними у повній відповідності із приписами статей 66 та 67 Кримінального кодексу України.

Ретельний аналіз наведеного свідчить про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції засудженого від суспільства, а узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, укладеній 24.07.2025 року, із застосуванням приписів частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі за своїм видом та розміром відповідає вимогам кримінального закону України й буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Проте, статтею 75 Кримінального кодексу України регламентовано, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною 3 статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Тому, ураховуючи міру покарання, узгоджену сторонами, а саме за: вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, у виді 1 (одного) року обмеження волі; і вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, у виді 1 (одного) року обмеження волі. Відповідно до вимог частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, який дорівнює 4 (чотири) роки, враховуючи особу винного, який щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, характер вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, наявність у нього постійного місця мешкання та реєстрації, те, що він одружений, відсутність встановлених обставин, що обтяжують йому відповідальність, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, а тому доходить висновку проте, що до ОСОБА_3 слід застосувати приписи статті 75 Кримінального кодексу України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, так як саме це буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, сприятиме вихованню його в дусі додержання законів України, формуванню в нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати діяння, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Також, призначаючи обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк та враховуючи тяжкість вчиненого, особу винного, фактичні обставини цієї справи й обставини, що пом`якшують йому покарання, а також доходячи висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, тобто про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку 2 (два) роки 6 (шість) місяців, суд вважає за необхідне і достатнє для його виправлення покласти на нього обов`язки, передбачені частиною 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України.

Доходячи такого висновку, суд ураховує правозастосовну практику, викладену Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України, який, з огляду на імперативну норму пункту 6 частини 2 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій (тобто сталість та єдність судової практики) у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а саме:

-постанову Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, прийняту 20.03.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 302/904/16-к (провадження № 51-966 км 18),- щодо застосування судом звільнення від відбування покарання, де суд констатує, що загальні засади призначення покарання, визначені у статті 65 Кримінального кодексу України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від нього чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування статті 75 Кримінального кодексу України, за змістом якої рішення прозвільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, і всі ці данні у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

-та постанову Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, прийняту 13.12.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 485/1613/17 (провадження № 51-6591 км 18),- щодо застосування до особи, яку звільняють від відбування покарання з випробуванням всіх обов`язків, перелічених у пункту 2 частині 1 статті 76 Кримінального кодексу України, незважаючи на те, що на час ухвалення вироку винна особа ніде не працює й для можливості повідомити про зміну місця роботи (на що саме й наголошує зазначена норма матеріального права), вона спочатку повинна її отримати.

Таким чином, такий висновок суду щодо покарання та звільнення від нього із випробуванням відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, які захищаються, та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Відтак, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України щодо змісту та порядку її укладання й Кримінального кодексу України щодо узгодженої міри покарання, встановивши відсутність підстав, передбачених частиною 7 статті 474 зазначеного кримінального процесуального кодифікованого закону України, суд визнає умови угоди такими, що відповідають інтересам суспільства й вимогам чинного законодавства України та вважає за можливе та необхідне її затвердити, призначивши ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання та звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки 6 (шість) місяців та покладенням обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України.

В рамках цього кримінального провадження цивільний позов поданий не був.

Відповідно до пункту 3 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази: рослини в кількості 15 штук, які є рослинами роду Конопля (Cannabis); наркотичний засіб-канабіс у висушеному стані, загальною масою 60,5516 грамів; полімерний пакет, опечатаний паперовою биркою з пояснювальними записами експертів та відбитком печатки № 9; паперовий конверт опечатаний паперовою биркою з пояснювальними записами експертів та відбитком печатки № 50; 3 пакети, виготовлені з безбарвного полімерного матеріалу, опечатані бирками з пояснювальними записами експертів та відбитком печатки № 10; 2 картонні коробки, опечатаний паперовими бирками з пояснювальними записами експертів та відбитком печатки № 50, визнані постановами, прийнятими слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 02.04.2025 року і 22.05.2025 року й передані на зберігання до камери схову УЛМТЗ ГУНП в Харківській області (а. с. 130 134, 221 223, 249 251, 252, 253), - підлягають знищенню.

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази: мобільний телефон марки Motorola edge 30 neo з сім-картою НОМЕР_4 ; IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки Xiaomi 13T Pro, з сім-картою НОМЕР_7 ; IMEI1: НОМЕР_8 ; IMEI2: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки Xiomi «RedmіNote 11» в корпусі фіолетового кольору та в чохлі рожевого кольору; банківські картки «monobank» № НОМЕР_10 ; «Sense» № НОМЕР_11 ; «izibank» № НОМЕР_12 ; «CreditAgricole» № НОМЕР_13 ; «KredoBank» № НОМЕР_14 ; «KredoBank» № НОМЕР_15 ; «Все можу» № НОМЕР_16 ; «Пумб» № НОМЕР_17 ; «Золота універсальна» № НОМЕР_18 ; «А» № НОМЕР_19 ; «Monobank» № НОМЕР_20 ;

«SenseBank» № НОМЕР_21 ; дебетова банківська картка на ім?я OLEKSANDR STAVYTSKYI № НОМЕР_22 ; ноутбук марки «Aser» сірого кольору з дротом; полімерні зіп-пакети в кількості 12 штук; лампи в кількості 2 штуки з дротом; вентилятор та блок, визнані постановою, прийнятою слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 02.04.2025 року та передана на зберігання до камери речових доказів цього ж ВП (а. с. 130 134),- підлягають поверненню власникові (законному володільцю).

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази: 242 патронів калібру 5,45х39; автомат моделі АК-47 № НОМЕР_3 ; корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії оборонного типу Ф-1 та уніфікований запал ручних гранат УЗРГМ-2, які при складанні разом складають гранату Ф-1, визнані постановою, прийнятою слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 02.04.2025 року та передана на зберігання до камери речових доказів цього ж ВП (а. с. 130 134),- підлягають конфіскації.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно з положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України к процесуальним витратам відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведене експертне дослідження саме такими установами, зі ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта для проведення Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» судової вибухотехнічної експертизи № 6687 від 20.05.2025 року в сумі 11359,20 гривень (а. с. 168) і судових експертиз зброї № 6743 та № 6745 від 23.05.2025 року в сумі 11359,20 гривень кожна (а. с. 178 зворот, 195), а також Харківським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром Міністерства Внутрішніх Справ України на залучення експерта за експертною спеціалізацією 8.6 дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів при проведені експертиз № СЕ-19/121-25/11360-НЗПРАП від 15.05.2025 року в сумі 2674,20 гривень (а. с. 204) і № СЕ-19/121-25/11122-НЗПРАП від 22.05.2025 року в сумі 5348,40 гривень (а. с. 214), а всього в сумі 42100,20 гривень.

Застосований на стадії досудового розслідування захід забезпечення, а саме: на підставі ухвали, постановленої 06.05.2025 року в межах справи з єдиним унікальним № 635/3030/25 (провадження № 1-кс/635/851/2025) слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_10 , арешт майна, вилученого:

- в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільного телефону марки Motorola edge 30 neo з сім-картою НОМЕР_4 ; IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 ; мобільного телефону марки Xiaomi 13T Pro, з сім-картою НОМЕР_7 , IMEI1: НОМЕР_8 ; IMEI2: НОМЕР_9 ; банківської картки «monobank» № НОМЕР_10 ; банківської картки «Sense» № НОМЕР_11 ; банківської картки «izibank» № НОМЕР_12 ; банківської картки «Credit Agricole» № НОМЕР_13 ; дебетової банківської картки на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_22 ; банківської картки «KredoBank» № НОМЕР_14 ; банківської картки «KredoBank» № НОМЕР_15 ;

- в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: банківської картки «Все можу» № НОМЕР_16 ; банківської картки «Пумб» № НОМЕР_17 ; банківської картки «Золота універсальна» № НОМЕР_18 ; банківської картки «А» № НОМЕР_19 ; банківської картки «Monobank» № НОМЕР_20 ; банківської картки «Sense Bank» № НОМЕР_21 ; предмети за зовнішніми ознаками схожі на патрони в кількості 120 штук; предмет за зовнішніми ознаками схожий на автомат з маркуванням « НОМЕР_3 »; два магазини споряджені по 32 патрони (в загальній кількості 64 штуки); два магазини споряджені по 30 патронів (в загальній кількості 60 штук); ноутбук марки «Aser» сірого кольору з дротом; полімерні зіп-пакети в кількості 12 штук; мобільний телефон марки Xiomi «Redmі Note 11» в корпусі фіолетового кольору та в чохлі рожевого кольору; предмети за зовнішніми ознаками схожі на патрони в кількості 3 штуки без маркування; лампи в кількості 2 штуки з дротом, вентилятор та блок; невідому речовина рослинного походження зеленого кольору в сухому стані; невідому речовина рослинного походження зеленого кольору з коренем в загальній кількості 57 штук (маленькі - 44, великі - 13); предмет за зовнішніми ознаками схожий на гранату зеленого кольору з маркуванням «388 243-83 Т»; предмет за зовнішніми ознаками схожий на запал типу УЗРГМ-2 з маркуванням на передній частині важелю «76-83 УЗЧП» на задній частині важелю маркування «386-153-83» (а. с. 142 - 146),-

необхідно скасувати, оскільки відпала потреба в його подальшому застосуванні.

Також суд не знаходить підстав задля обрання засудженому міри запобіжного заходу до набрання вироком законної сили з огляду на принцип диспозитивності процесу, так як жодна із сторін кримінального провадження не клопотала про це перед судом.

Ухвалюючи вирок, суд також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтями 5, 12, 50, 61, 63, 65 67, 75 76, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 і частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (зі змінами та доповненнями); постановами Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, прийнятими 13.12.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 485/1613/17 (провадження № 51-6591 км 18) і 20.03.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 302/904/16-к (провадження № 51-966 км 18), а також статтями 17, 31, 35 - 37, 100, 118, 122, 124, 131 132, 368 371, 373 376, 392, 393, частиною 4 статті 394 і статями 395, 468 470, 472 475 і 532 535 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 липня 2025 року у присутності захисника ОСОБА_4 між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2025 року під № 0000463, щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 і частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явлених йому обвинуваченнях, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 і частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, і призначити йому узгоджену сторонами кримінального провадження міру покарання, а саме:

- за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, у виді 1 (одного) року обмеження волі.

В силу приписів частини 1 та 2 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбування ОСОБА_3 узгоджену сторонами кримінального провадження міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення.

На підставі частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки 6 (шість) місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства Внутрішніх Справ України та Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» в загальній сумі 42100,20 гривень (сорок дві тисячі сто гривень 20 копійок).

Речові докази: рослини в кількості 15 штук, які є рослинами роду Конопля (Cannabis); наркотичний засіб-канабіс у висушеному стані, загальною масою 60,5516 грамів; полімерний пакет, опечатаний паперовою биркою з пояснювальними записами експертів та відбитком печатки № 9; паперовий конверт опечатаний паперовою биркою з пояснювальними записами експертів та відбитком печатки № 50; 3 пакети, виготовлені з безбарвного полімерного матеріалу, опечатані бирками з пояснювальними записами експертів та відбитком печатки № 10; 2 картонні коробки, опечатаний паперовими бирками з пояснювальними записами експертів та відбитком печатки № 50, визнані постановами, прийнятими слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 02.04.2025 року і 22.05.2025 року й передані на зберігання до камери схову УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, - знищити.

Речові докази: мобільний телефон марки Motorola edge 30 neo з сім-картою НОМЕР_4 ; IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки Xiaomi 13T Pro, з сім-картою НОМЕР_7 ; IMEI1: НОМЕР_8 ; IMEI2: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки Xiomi «RedmіNote 11» в корпусі фіолетового кольору та в чохлі рожевого кольору; банківські картки «monobank» № НОМЕР_10 ; «Sense» № НОМЕР_11 ; «izibank» № НОМЕР_12 ; «CreditAgricole» № НОМЕР_13 ; «KredoBank» № НОМЕР_14 ; «KredoBank» № НОМЕР_15 ; «Все можу» № НОМЕР_16 ; «Пумб» № НОМЕР_17 ; «Золота універсальна» № НОМЕР_18 ; «А» № НОМЕР_19 ; «Monobank» № НОМЕР_20 ;

«SenseBank» № НОМЕР_21 ; дебетова банківська картка на ім?я OLEKSANDR STAVYTSKYI № НОМЕР_22 ; ноутбук марки «Aser» сірого кольору з дротом; полімерні зіп-пакети в кількості 12 штук; лампи в кількості 2 штуки з дротом; вентилятор та блок, визнані постановою, прийнятою слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 02.04.2025 року та передана на зберігання до камери речових доказів цього ж ВП,- повернути власникові (законному володільцю).

Речові докази: 242 патронів калібру 5,45х39; автомат моделі АК-47 № НОМЕР_3 ; корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії оборонного типу Ф-1 та уніфікований запал ручних гранат УЗРГМ-2, які при складанні разом складають гранату Ф-1, визнані постановою, прийнятою слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 02.04.2025 року та передана на зберігання до камери речових доказів цього ж ВП,- конфіскувати.

Скасувати застосований на стадії досудового розслідування захід забезпечення, а саме: на підставі ухвали, постановленої 06.05.2025 року в межах справи з єдиним унікальним № 635/3030/25 (провадження № 1-кс/635/851/2025) слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_10 , арешт майна, вилученого:

- в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільного телефону марки Motorola edge 30 neo з сім-картою НОМЕР_4 ; IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 ; мобільного телефону марки Xiaomi 13T Pro, з сім-картою НОМЕР_7 , IMEI1: НОМЕР_8 ; IMEI2: НОМЕР_9 ; банківської картки «monobank» № НОМЕР_10 ; банківської картки «Sense» № НОМЕР_11 ; банківської картки «izibank» № НОМЕР_12 ; банківської картки «Credit Agricole» № НОМЕР_13 ; дебетової банківської картки на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_22 ; банківської картки «KredoBank» № НОМЕР_14 ; банківської картки «KredoBank» № НОМЕР_15 ;

- в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: банківської картки «Все можу» № НОМЕР_16 ; банківської картки «Пумб» № НОМЕР_17 ; банківської картки «Золота універсальна» № НОМЕР_18 ; банківської картки «А» № НОМЕР_19 ; банківської картки «Monobank» № НОМЕР_20 ; банківської картки «Sense Bank» № НОМЕР_21 ; предмети за зовнішніми ознаками схожі на патрони в кількості 120 штук; предмет за зовнішніми ознаками схожий на автомат з маркуванням « НОМЕР_3 »; два магазини споряджені по 32 патрони (в загальній кількості 64 штуки); два магазини споряджені по 30 патронів (в загальній кількості 60 штук); ноутбук марки «Aser» сірого кольору з дротом; полімерні зіп-пакети в кількості 12 штук; мобільний телефон марки Xiomi «Redmі Note 11» в корпусі фіолетового кольору та в чохлі рожевого кольору; предмети за зовнішніми ознаками схожі на патрони в кількості 3 штуки без маркування; лампи в кількості 2 штуки з дротом, вентилятор та блок; невідому речовина рослинного походження зеленого кольору в сухому стані; невідому речовина рослинного походження зеленого кольору з коренем в загальній кількості 57 штук (маленькі - 44, великі - 13); предмет за зовнішніми ознаками схожий на гранату зеленого кольору з маркуванням «388 243-83 Т»; предмет за зовнішніми ознаками схожий на запал типу УЗРГМ-2 з маркуванням на передній частині важелю «76-83 УЗЧП» на задній частині важелю маркування «386-153-83»,-

оскільки відпала потреба в його подальшому застосуванні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Харківській апеляційний суд через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення із застосуванням особливостей, викладених у частині 4 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1