Номер провадження: 11-сс/813/997/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2025 про арешт майна у к/п № 0001430 від 26.11.2024 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п № 0001430 від 26.11.2024 було задоволено клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 та накладено арешт на речі, грошові кошти та документи, вилучені 15.04.2025 в ході обшуку приміщень КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: Одеська обл., місто Одеса, вул. Віталія Нестеренка (Академіка Воробйова), буд. 9 за місцем здійснення службової діяльності генерального директора КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_7 , та заступника генерального директора з юридичних питань ОСОБА_9 , а також в інших приміщеннях КНП «ООМЦПЗ» ООР, а саме:

- відео реєстратор марки «Ayua texnology» с/н 8L06A73PAZ1A240;

- Smart Swith Model 6005FE та шнур до нього;

- мобільний телефон модель 2Е Е180 імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 № НОМЕР_4 ;

- слот від номеру № НОМЕР_3 № НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «Айфон» сірого-блакитного кольору;

- флеш носій VEGA 64 GB сірого кольору;

- чернові записи на аркушах різного формату у кількості 3 шт., з рукописним текстом;

- печатка лікаря ОСОБА_10 ОСОБА_7 ;

- печатка лікаря ОСОБА_7 ;

- банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_5 ;

- банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_6 ;

- банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_7 ;

- банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_8 ;

- банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_9 ;

- банківську картку «Моно Банк» НОМЕР_10 ;

- банківську картку «Моно Банк» НОМЕР_11 ;

- банківську картку «Ощад Банк» НОМЕР_12 ;

- банківську картку «Ощад Банк» НОМЕР_13 ;

- банківську картку «Рфйфайзен Банк» НОМЕР_14 ;

- перепустку № 2685 на авто марки «Тойота» д/н НОМЕР_15 ;

- перепустку № 2799 на авто марки «Тойота» д/н НОМЕР_15 ;

- перепустку № 1357 на авто марки «Тойота» д/н НОМЕР_15 ;

- перепустку № 4310 на авто марки «Тойота» д/н НОМЕР_15 ;

- перепустку № 2118 на ім`я ОСОБА_7 ;

- перепустку № 4063 на ім`я ОСОБА_7 ;

- перепустку № 11141 на ім`я ОСОБА_7 ;

- перепустку № 1533 на ім`я ОСОБА_7 ;

- перепустку № 2118 на ім`я ОСОБА_7 ;

- перепустку № 4878 на ім`я ОСОБА_7 ;

- перепустку № 4311 на авто марки «Мерседес -Бенс» д/н НОМЕР_16 ;

- перепустку № 1358 на авто марки «Мерседес -Бенс» д/н НОМЕР_16 ;

- довідку до акту медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 500988 на ім`я ОСОБА_7 ;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_17 на ім`я ОСОБА_7 ;

- грошові кошти купюра номіналом 1000 гривень 24 штуки серії та номеру: ГР 3895019; ВТ 9532205; ВТ 9532196; БН 8364773; ЕГ 5950829; АГ 3320847; АТ 3129887; ГС 4037123; ЄР 3607307; ЄТ 3036249; ГР 4360969; ЄР 4715 311; АМ 0359753; АК 7106152; АП 2141669; АС 2239253; ГМ 5652847; АК 0393056; ГМ 8350634; ГС 2306273; АУ 6742857; АЛ 5903348; АП 8323490; АЗ 6506032;

- грошові купюри номіналом 500 грн. в кількісті 7 штук серії та номеру: ЕВ 2735597; МБ 5789735; УГ 4314321; ЛГ 7816212; ЗЗ 9570356; ЛІ 3688653; ФД 1554101;

- грошові купюри номіналом 100 гривень у кількості 2 штук, серії та номеру: ЄЖ 5973515; ЕВ 0287656;

- грошову купюру номіналом грн серії та номеру АК 2825874;

- грошову купюру 100 доларів США серії та номеру LH 61062494 В;

- автомобільні ключі від а/м Тойота Раф 4;

- конверт блакитного кольору з грошовою купюрою 100 доларів США у кількості чотирьох штук, номіналом та серії: DB 85107383 A; KB 55991519 I; KB 74442899 G; KB 74894092 E;

- особову справу ОСОБА_9 на 11 арк.;

- особову справу ОСОБА_7 на 19 арк.;

- особову справу ОСОБА_11 на 57 арк.;

- особову справу ОСОБА_12 , на 32 арк.;

- особову справу ОСОБА_13 , на 38 арк.

- печатку на якій зазначено доктор медичних наук лікар психіатр ОСОБА_14 ;

- блокнот синього кольору з написом ECNP з записами рукописного тексту;

- блокнот червоного кольору BUROMAX з записами рукописного тексту;

- медичну картку стаціонарно хворого №216 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 20 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 5387 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 37 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 8143 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 28 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 7864 ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 23 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 1729 ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 34 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 1757 ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 32 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 1085 ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 17 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 811 ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 31 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 875 ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на 28 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 1626 ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на 33 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 1586 ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на 27 арк.;

- медичну картку стаціонарно хворого № 1704 ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на 28 арк.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що майно могло бути знаряддям вчинення злочину, грошові кошти, отримані в результаті вчинення кримінально-протиправних дій, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна. Накладення арешту на вилучені під час обшуку документи та електронні носії інформації потрібно для проведення їх детального огляду, призначення судових експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість з огляду на те, що ані вона, як захисник, ані ОСОБА_7 не отримували виклики суду ані на ознайомлення з матеріалами справи (про що неодноразово просила захисник), ані на судові засідання.

За таких обставин, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 23.04.2025 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна в повному обсязі.

Крім того, захисник ОСОБА_6 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки клопотання прокурора було розглянуто за відсутності власника майна та його представника, про існування оскаржуваної ухвали захиснику стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 12.05.2025.

Захисник ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, при цьому прокурор ОСОБА_8 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, на підставі вимог ч. 4 ст. 405, ч. 4 ст. 422-1 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за їх відсутності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Так, оскаржувана ухвала була постановлена 23.04.2025 за відсутності учасників провадження.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Водночас ч. 7 ст. 170 КПК України передбачено, що копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся за відсутності власника майна та його представника, при цьому, матеріали справи не містять відомостей про направлення копії ухвали учасникам судового розгляду.

Апеляційний суд приймає до уваги правову позицію Об`єднаної палати ККС у складі ВС, викладену у постанові від 27.05.2019 у справі №461/1434/18, відповідно до якої у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК.

Відтак, зазначені захисником ОСОБА_6 обставини є достатніми підставами для поновлення їй строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали.

Щодо доводів захисника ОСОБА_6 стосовно порушення слідчим суддею процедури розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження полягає, зокрема, в тому, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, ст. 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Виходячи з буквального тлумачення даної статті, слідчий суддя має вжити відповідні заходи щодо належного повідомлення слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи.

Разом з тим, за обставинами даної справи, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону та практики ЄСПЛ не дотримався.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.04.2025 клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про арешт майна у к/п № 0001430 від 26.11.2024 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України надійшло в провадження слідчому судді ОСОБА_1 .

У подальшому, 23.04.2025 слідчий суддя за відсутності учасників судового розгляду задовольнив клопотання прокурора, зазначивши в ухвалі про те, що представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 повідомлена про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення, однак в судове засідання не з`явилась.

При цьому, в матеріалах справи містяться довідки про доставку повідомлення у додаток Viber від 18.04.2025 та 22.04.2025 захиснику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_6 щодо розгляду клопотання про арешт майна (а.с. 89,94).

Разом з тим, захисник ОСОБА_6 надала роздруківку з додатку Viber, встановленому в її мобільному телефоні, з якої вбачається, що від Київського районного суду м. Одеси їй, як захиснику ОСОБА_7 , будь-які повідомлення, в тому числі, про розгляд клопотання про арешт майна, не надходили.

Відомості про виклик захисника ОСОБА_6 по телефону або іншими засобами зв`язку матеріали провадження не містять.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах судової справи відсутні докази сповіщення слідчим суддею власника майна, в оскаржуваній ухвалі не зазначено про те, що він взагалі викликався, хоча слідчому судді було достеменно відомо про місцезнаходження власника майна та його захисника, оскільки він розглядав ще два клопотання сторони обвинувачення стосовно підозрюваного ОСОБА_7 (тримання під вартою та відсторонення від посади).

Таким чином, вищевикладене безумовно свідчить про те, що слідчим суддею були допущені істотні порушення кримінального процесуального законодавства при розгляді клопотання прокурора.

Апеляційний суд наголошує, що виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечуються дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язана із дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження та можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання прокурора без належного повідомлення власника майна та його захисника про дату, час та місце проведення розгляду, всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України, що призвело до безпідставного обмеження його прав, що, як наслідок, тягне за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання прокурора іншим слідчим суддею.

Оскільки апеляційним судом встановлені істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не розглядає інші доводи апеляційної скарги представника власника майна, щодо обґрунтованості клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст. 412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування ухвали слідчого судді, як постановленої з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначення нового судового розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 та поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про арешт майна від 23.04.2025 у к/п № 0001430 від 26.11.2024 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про арешт майна від 23.04.2025, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, вилученого під час проведення обшуку 15.04.2025 у к/п № 0001430 від 26.11.2024 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про арешт майна, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, вилученого під час проведення обшуку 15.04.2025 у к/п № 0001430 від 26.11.2024 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України в суді 1-ої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4