1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7049/25 1-кс/335/2586/2025
25 липня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе, Пологівського району, Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 14.03.2017 Гуляйпільським районним судом Запорізької області, за ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 7 (сім) років. 19.07.2021 замінено не відбуту частину покарання 2 роки 6 місяців 25 днів більш м`яким покаранням, у вигляді обмеження волі на той самий строк,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , -
Старший слідчий СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , зазначивши наступне.
У ході досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді номера обслуги 1 гранатометного відділення гранатометного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання боєприпасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим слідством спосіб придбав 9 корпусів бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 (довідка вибухонебезпечності № 1304/1 та №1307 від 24 липня 2025 року), 2 корпуси бойових гранат РГО (довідка вибухонебезпечності № 1304/1 та № 1307 від 24 липня 2025 року), 6 одиниць гранатометних пострілів ПГ-7 (довідка вибухонебезпечності № 1304 від 24 липня 2025 року), 99 патронів калібру 7,62 мм та 1 кулемет ПКМ, шляхом привласнення знайденого, чим здійснив придбання вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, переніс знайдені ним 9 корпусів бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1, 2 корпуси бойових гранат РГО, 6 гранатометних пострілів ПГ-7, 99 патронів калібру 7,62 мм та 1 кулемет ПКМ, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 08 години 20 хвилин 24 липня 2025 року. 24 липня 2025 року приблизно о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно з метою збуту вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, маючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, незаконно збув шляхом продажу за 30 000 гривень ОСОБА_7 , персональні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні» 5 корпусів бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1, 1 корпус бойової гранати РГО, 6 одиниць гранатометних пострілів ПГ-7, 99 патронів калібру7,62 мм та 1 кулемет ПКМ. Крім того, 27 липня 2025 року, у період часу з 09 год. 44 хв. до 10 год. 30 хв., працівниками Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 21 липня 2025 року, за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено 4 корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 (довідка вибухонебезпечності № 1307 від 24 липня 2025 року) та 1 корпус бойової гранати РГО (довідка вибухонебезпечності № 1307 від 24 липня 2025 року).
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним вищевказаного злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ; допитом свідка ОСОБА_8 ; допитом свідка ОСОБА_9 ; протоколом оглядом речей; протоколом обшуку від 24 липня 2025 року; протоколом затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 208 КПК України від 24 липня 2025 року; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 24 липня 2025 року.
Посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначаючи, що менш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, слідчий звернулася до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що не несе нікому ніякої загрози, є хворою людиною.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_5 домашній арешт за місцем його фактичного проживання.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
24.07.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол затримання.
24.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за викладених у ній обставин.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Тобто, стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого йому злочину.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий суддя, також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а саме тримання під вартою.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, у заподіянні якого підозрюється особа.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років (тяжкий злочин). Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовослужбовець, раніше судимий, має місце реєстрації та місце проживання.
Слідчий суддя, на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, конкретні обставини вчинення злочину, сам характер скоєння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється корисливим мотивом, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою у повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинило загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, злочин не є особливо тяжким, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість злочину та специфіку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, слід визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 3 028,00 гривень), оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.
Виходячи з вимог ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 21 вересня 2025 року включно, який рахувати з 24 липня 2025 року, у межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193 - 197, 202, 205, 219, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання старшого слідчого СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обраховувати з 24 липня 2025 року до 21 вересня 2025 року включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
- не відлучатися із Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти, у межах строку досудового розслідування.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити строк дії ухвали до 21.09.2025 включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1