УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/7350/25

Провадження №1-кс/712/2781/25

30.05.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами скарги представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 21.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси 29.05.2025 надійшла скарга представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 21.04.2025.

В обґрунтування скарги зазначено, що 21.04.2025 працівниками патрульної поліції була відібрана та отримана заява ОСОБА_2 щодо вчинення кримінального правопорушення відносно її чоловіка ОСОБА_4 . Однак, усупереч положенням ст. 214 КПК України, уповноважені особи Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області станом на день звернення із даною скаргою не внесли відомості про вчинення кримінального правопорушення за вказаною заявою.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Положеннями статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування (ч. 7 ст. 214 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 60 КПК України заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається із змісту скарги, ОСОБА_2 21.04.2025 звернулась до патрульної поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

З наданого до скарги листа управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції від 24.04.2025 №47-Аз/41/24/03-2025 вбачається, що адвоката ОСОБА_3 повідомлено, що громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.04.2025 затримано у порядку ст. 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як зазначено у листі дії працівників поліції вчинені у межах та у спосіб, передбачений Конституцією України, а також відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та відомчих нормативно-правових актів, які регламентують порядок оповіщення та доставлення громадян, які підлягають мобілізаційним заходам. Також до листа додано копію протоколу затримання ОСОБА_4 АП318 №009616 від 21.04.2025.

З даною скаргою щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 21.04.2025 представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся 29.05.2025 до Соснівського районного суду м. Черкаси шляхом звернення через підсистему «Електронний суд».

Відтак, з часу подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та до звернення до слідчого судді з даною скаргою минуло більше місяця.

У скарзі представник скаржника не просить поновити строки звернення до суду та не посилається на причини поважності пропуску такого строку .

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, на підставі викладеного вище, оскільки строки звернення до суду із скаргою пропущено, а особа, яка подала скаргу не просить їх поновити та не посилається на причини поважності пропуску такого строку, слідчий суддя, приходить до висновку повернути скаргу скаржниці, роз`яснивши їй, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Повернення слідчим суддею скарги з наведених підстав не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст. 7, 9, 22, 26, 303, 304,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 21.04.2025 повернути скаржниці.

Копію ухвали про повернення скарги надіслати особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Суддя ОСОБА_5