Справа № 496/5225/25
Провадження № 1-кс/496/1436/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 , на бездіяльність прокурора та слідчого, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора та слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати слідчого Одеського РУП №2 зареєструвати в ЄРДР заяву про злочин, передбачений ч.2 ст. 209 КК України, а також замах на злочин, передбачений ст. 173-1 КК України. Зареєструвати в ЄРДР факт легалізації майна - нежитлового торгового комплексу «Біляївський ринок Біляївської райспоживспілки» ОСОБА_3 та посадовими особами Одеської облспоживспілки. Визнати противоправним не надання відповідей на заяву про злочин ОСОБА_2 , визнати злочинними дії (бездіяльність) по невиконанню своїх обов`язків слідчого Одеського РУП №2. Зобов`язати слідчого здійснити заходи відповідно вимог до ст. 169 КПК України та результат розгляду клопотань для подальших заходів по забезпеченню безпеки (п.2,4,5 ст. 36 КК України) потерпілому. Зобов`язати слідчого винести рішення по всім клопотанням, які знаходяться в матеріалах справ, здійснити слідчі заходи вказані клопотаннях, а під час проведення слідчих дій по виявленню його майна та його упізнання, а також протоколом та іншими матеріалами справи. Зобов`язати слідчого визнати його ОСОБА_2 , згідно ст. 55,56 КПК України потерпілим та надати пам`ятку. Вручити йому витяг з ЄРДР про злочини вчиненого ОСОБА_3 та керівництвом ТОВ» Біляївський ринок», передбачені ч.2 ст. 299 КК України, а також замах на злочин, передбачений ст. 173-1 КК України здійснюючи образу в усній формі ОСОБА_2 .. Відкрити провадження за його скаргою яка відповідає ч.1 ст.303, 304 та 396 КПК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 посилається на те, що в поліції не надали аргументованих причин щодо ненадання витягу з ЄРДР до цього часу, незважаючи на направлені з прокуратури матеріали для реєстрації в ЄРДР заяв про злочин. Більше того, керівництво відповідача проігнорувало їхні законні вимоги. У зв`язку з цим вони були змушені звернутись до поліції із заявою про злочин, внаслідок чого було відкрито кримінальне провадження № 0000280 від 03.04.2021 року, з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України. Крім того, встановлено новий епізод закінченого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України (легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом). Вважає, що дії ОСОБА_4 мають ознаки самоуправства та викривлення дійсного стану обставин. У зв`язку з цим, на підставі конституційних прав і ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України, звертався до прокуратури із заявою про новий епізод злочину з метою захисту прав людей з інвалідністю. Крім того в скарзі зазначено, що слідчий Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області зловживає своїм службовим становищем в кримінальному провадженні № 0000280 від 03.04.2021 р.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Таким чином, у частині 1 ст. 303 КПК України міститься виключний перелік рішень дій або бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зі змісту скарги вбачається, що заява про вчинення кримінального правопорушення, з якою заявник звернувся до органу досудового розслідування, стосується невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Слідчий суддя звертає увагу, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, у чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (у силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але у той же час ці дані мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Водночас, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведені потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у Розділі ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі - Положення), згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Реєстрації у ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути внесені до ЄРДР. Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13.05.1980), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Отже, з викладеного вбачається, що на слідчого суддю покладений обов`язок з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішити питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, передбачений ст. 22 КПК принцип змагальності покладає на заявника тягар самостійного обстоювання його правової позиції, необхідність доведення наявності обставин, які, на його думку, можуть свідчити про порушення прав, свобод та законних інтересів особи.

У силу ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого заявником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє доведення своєї позиції під час розгляду скарги.

Скаржник у скарзі не зазначив конкретну дату поданої ним заяви або заяв про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке, на його думку, необхідно внести до ЄРДР.

З листа Територіального управління БЕБ в Одеській області від 06.08.2025 року № 23.13-03-14/48/5812-25, вбачається що ОСОБА_2 було надано відповідь на його заяву яка надійшла до Територіального управління БЕБ в Одеській області 05.08.2025 року за вх. № 200-КПК. В якому зазначено, що до ЄРДР вносяться відомості лише у випадках, коли в заяві, повідомленні вказано на обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Вивченням змісту заяви ОСОБА_2 встановлено зазначення про можливе неналежне здійснення досудового розслідування слідчими Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, та процесуального керівництва прокурорами Біляївської окружної прокуратури, в межах кримінального провадження № 0000280 від 03.04.2021 за ознаками ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 286, ст. 289 КК України, в якому ОСОБА_2 є заявником та зазначено про необхідність зобов`язання слідчого вчинити певні дії в межах вказаного кримінального провадження, не зазначаючи при цьому про факти вчинення конкретного кримінального правопорушення.

При цьому заява(и) про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 до матеріалів скарги не долучено.

Саме заява про кримінальне правопорушення є первинним документом, який визначає зміст та обсяг наданої інформації, що підлягає оцінці слідчим суддею. Без її аналізу неможливо встановити, чи були викладені у ній фактичні обставини, які прямо чи опосередковано вказують на ознаки кримінального правопорушення, що, зі свого боку, є обов`язковою умовою для внесення відомостей до ЄРДР.

Недолучення останнім до матеріалів скарги заяви про вчинення кримінального правопорушення унеможливлює встановлення усіх обставин, які є необхідними для вирішення скарги по суті заявлених вимог, тобто перешкоджає виконанню слідчим суддею покладених на нього обов`язків щодо об`єктивного та всебічного розгляду справи.

При цьому відповідно до змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що ним було подано заяву до Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області та прокуратури про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини «Артіко проти Італії» від 13.05.198, не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Разом із тим, у прохальній частині скарги ОСОБА_2 просить зобов`язати слідчого Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати слідчого здійснити певні слідчі дії, відкрити провадження за його скаргою.

При цьому з тексту самої скарги незрозуміло, коли була подана заява про можливе вчинення кримінального правопорушення, які події передували поданню даної скарги. По суті заявник ОСОБА_2 лише вказує на обставини його звернення до компетентних правоохоронних органів з заявою про вчинення злочинів у порядку, передбаченому законодавством, без зазначення обставин, які мали місце та стали підставою для подання відповідних звернень та заяв, на підставі яких повинно вирішувати питання про внесення відомостей до ЄРДР у відповідності до вимог КПК України.

Керуючись статтями ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О ВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора та слідчого, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1