У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000303 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Світлодарськ, Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 ст.258, ч.3 ст.15, ч.1 ст.263-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

08.08.2025 до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт від 07.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 ст.258, ч.3 ст.15, ч.1 ст.263-1 КК України.

Ухвалою Вільногірський міський суд Дніпропетровської області від 08.08.2025 призначено підготовче судове засідання.

08.08.2025 від прокурора ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів мотивуючи тим, що відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину та продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України, а строк запобіжного заходу спливає.

В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з підставі викладених в клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання заперечує, мотивуючи тим, що доказів існування зазначених прокурором ризиків та неможливості більш м`якими запобіжними заходами запобігти існуючим ризикам ним не наведено, а тому просить у задоволенні клопотання відмовити, а запобіжний захід змінити на більш м`який .

Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримав позицію захисника та просив застосувати до нього домашній арешт.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.02.2025, відносно ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженню обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який в подальшому продовжено до 16.08.2025.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу слугувала наявність обґрунтованої підозри, а на разі обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.263-1 та особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.258 КК України та наявність доведених ризиків, передбачених п.п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливостей переховування обвинуваченого від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрювався, а тепер обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Ч.1 ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.258 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років та тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.263-1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, кримінальні правопорушення вчинені під час дії воєнного стану, обвинувачений, намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню. В свою чергу, застосування більш м`якого запобіжного заходу, за відсутності дієвих стримуючих чинників, є недоцільним, оскільки не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 193-197, 331, 392 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбаченихч.1 ст.14, ч.2 ст.258, ч.3 ст.15, ч.1 ст.263-1 КК КК України, на строк 60 днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 11 жовтня 2025 року включно.

На ухвалу на протязі 5 днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1