Справа № 296/8243/25
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001253 від 23.06.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1. 29.07.2025 слідчий за погодженням з прокурором подала до Корольовського районного суду міста Житомира клопотання, в якому просила накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , з метою недопущення відчуження, розпорядження будинком АДРЕСА_1 .

1.2. Вказується, що ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001253 від 23.06.2025, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України стосовно того, що ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , як пособником вчинюваного кримінального правопорушення, шляхом обману заволоділи грошовими коштами Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на загальну суму 32000 грн., чим спричинили матеріальної шкоди на вищевказану суму.

1.3. 13.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

1.4. Подане клопотання обґрунтовувалось тим, що розмір збитків завданих економічним інтересам держави внаслідок вчинення злочину становить 32000 гривень, а тому з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий вказувала на необхідність арешту майна на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. Слідчий подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, вимоги клопотання підтримала.

2.2. Підозрювана ОСОБА_5 у судове засідання не викликалась, оскільки слідчий суддя визнав обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстави, передбачених частиною 2 статті 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна.

ІІІ. КРИМІНАЛЬНО-ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО (КПК України)

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. […]

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

[…]4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

[…]6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного […] за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

[…]8. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 171 у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Стаття 173. Вирішення питання про арешт майна

1. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. […]

2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Судом встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001253 від 23.06.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

4.2. Подане клопотання про арешт майна обґрунтовано підставами, передбаченими п.4 ч.2 ст.170 КПК України, а саме: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

4.3. Так, до поданого клопотання долучено: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001253 від 23.06.2025; довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.07.2025, копію протоколу огляду від 07.10.2024, довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.10.2024, копії протоколів допитів свідків, повідомлення від 13.06.2025 про підозру ОСОБА_5 .

4.4. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, зокрема, якщо правовою підставою такого арешту є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

4.5. Слід зазначити, що «обґрунтованість підозри» визначається через (1) питання права, тобто підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого кримінальним законом та (2) питання факту, тобто стороною обвинувачення має бути доведені обставини, які викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

4.6. При цьому, стандарт доказування наявності обґрунтованої підозри вважається досягнутим, якщо надані стороною обвинувачення докази на підтвердження існування фактів є достатніми аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

4.7. Так, відповідно до повідомлення про підозру від 13.06.2025 вбачається, що ОСОБА_5 (на майно якої слідча просить накласти арешт з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення) підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

4.8. Натомість, матеріали поданого слідчим клопотання не місять достатніх доказів обгрунтованості оголошеної ОСОБА_5 підозри за ч.2 ст.190 КК України

4.9. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, що є обов`язковою умовою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України, а саме з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

4.10. Також необхідно зазначити, що важливим критерієм, що має враховуватися слідчим суддею при вирішенні питання про накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України є співмірність вартості майна, яке належить арештувати, з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (зазначеної у цивільному позові).

4.11. Матеріали клопотання не містять наявності цивільного позову у кримінальному провадженні №0001253 від 23.06.2025.

4.12. При цьому, з матеріалів клопотання не встановлено вартість будиноку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 та який слідчий просить арештувати, що унеможливлює здійснення слідчим суддею виконання вимог ч. 8 ст. 170 КПК України щодо перевірки співрозмірності обмеження права власності на майно завданням кримінального провадження.

4.14. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_7