УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» серпня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2025 року.

29 липня 2025 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує наступним. Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000028, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 19.05.2022, у ОСОБА_5 виник злочинний протиправний умисел на допомогу державі-агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора. Будучи громадянином України, здійснюючи свою протиправну діяльність з території України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, з метою підтримки держави-агресора її окупаційної адміністрації на тимчасово окупованих територіях України та збройних формувань російської федерації, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вчинив злочин проти основ національної безпеки - умисні дії, спрямовані на допомогу окупаційній владі держави-агресора (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам окупаційної адміністрації держави-агресора. Так, ОСОБА_5 , маючи усталені бізнес-стосунки з керівниками російських підприємств, які у свою чергу надають послуги та виконують підрядні роботи для суб`єктів господарювання, власниками яких є рф, діючи на виконання сформованого умислу, маючи на меті передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, залучив до протиправної діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час осіб, повідомивши останнім про свої протиправні наміри, на що останні погодились, чим вступили з ОСОБА_5 у злочинну змову. У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи з метою реалізації протиправного плану розподілили між собою ролі. Після цього, ОСОБА_5 , діючи, відповідно до раніше розробленого та узгодженого між усіма учасниками плану, уклав у липні 2022 року договір від імені підзвітного йому підприємства - ТОВ «Томашівський лабрадорит» (, юридична адреса: Житомирська обл., с. Галинівка, вул. Центральна, 2-В, офіс 2) з німецькою організацією «Sibwood Import & Export» (DE 248954157) на поставку гранітної продукції. У подальшому, на виконання укладеного договору, придбана українська гранітна продукція транспортувалась з України на територію Литви, в адресу UAB «CUST LT» (code 302312471), після чого, використовуючи «підмінні» товаро-супровідні документи, прямувала на територію рф в адресу російського суб`єкта господарювання ООО «ТД «Ругранит» (ИНН рф ) для забезпечення будівництва однієї із станцій «Московского метрополитена» (ст. м. Кленовый бульвар). У ході реалізації вказаної протиправної схеми підготовку відповідних експортних документів здійснювали бухгалтер ТОВ «Томашівський лабрадорит» ОСОБА_7 та інші невстановлені на даний час особи, які, діючи відповідно до раніше розподілених ролей готували контракт з німецькою організацією, відповідні специфікації під час кожної поставки та оплату грошових коштів за реалізовану продукцію. Оплата товару з території рф здійснювалась в адресу «Sibwood Import & Export», після чого вони перераховувались на розрахунковий рахунок ТОВ «Томашівський лабрадорит» № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Таскомбанк». Разом з цим, в окремих випадках, з метою відходу від валютного контролю, оплата за українську продукції з боку підприємств рф здійснювалось шляхом «переміщення» грошових коштів із використанням при цьому транзитно-конвертаційні групи. У свою чергу, на виконання узгодженого з усіма учасниками протиправного плану, діючи на виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 здійснював акумулювання отриманих в обхід валютного контролю грошових коштів та у подальшому розподіляв їх з ОСОБА_5 . Контроль за переміщенням матеріальних ресурсів (гранітної продукції) через митний контроль України та їх подальше транспортування по території інших держав здійснювався ОСОБА_6 відповідно до раніше узгодженого злочинного плану. Загалом, на виконання укладеного вище договору здійснено 13 поставок гранітної продукції до рф, а саме: 02.08.2022, 05.08.2022, 18.08.2022, 20.08.2022, 29.08.2022, 30.08.2022, 01.09.2022, 02.09.2022, 12.09.2022, 13.09.2022, 30.09.2022, 13.10.2022, 12.12.2022. Крім цього, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, здійснюючи свою протиправну діяльність з території України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, з метою підтримки держави-агресора її окупаційної адміністрації на тимчасово окупованих територіях України та збройних формувань російської федерації, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, ОСОБА_5 вчинив злочин проти основ національної безпеки - умисні дії, спрямовані на допомогу окупаційній владі держави-агресора (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам окупаційної адміністрації держави-агресора. Так, ОСОБА_5 , маючи давні бізнес-стосунки з керівниками російських підприємств, які у свою чергу надають послуги та виконують підрядні роботи для суб`єктів господарювання, власниками яких є рф, діючи на виконання сформованого умислу, маючи на меті передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, залучив до протиправної діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час осіб, повідомивши останнім про свої протиправні наміри, на що останні погодились, чим вступили з ОСОБА_5 у злочинну змову. У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи з метою реалізації протиправного плану розподілили між собою ролі. Після цього, ОСОБА_5 , з метою конспірації протиправних дій, додатково залучив до здійснення експортних операцій підзвітне ОСОБА_8 підприємство - ТОВ «Сімс-Плюс» (, юридична адреса: Житомирська обл., смт. Хорошів, вул. Героїв України, 85 кв.2) та ряд інших іноземних суб`єктів господарювання, які за окрему оплату виступають номінальними покупцями української продукції, що прямує до рф. Отримувачем матеріальних ресурсів (гранітної продукції) на території рф є ООО «БЛСЕ-Керамика» (ИНН рф ), яка розмитнює товар відповідно до російського законодавства та передає його «ИП ОСОБА_11 » (ИНН рф НОМЕР_10) для подальшого використання у господарській діяльності, пов`язаній із ритуальними послугами. При цьому, встановлено, що за вказівкою ОСОБА_5 та за сприянням ОСОБА_8 (у вигляді наданні вказівки підзвітному директору ТОВ «Сімс-Плюс» ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянин України)), у 2023 році та у 2024 році укладені додаткові угоди на поставку товарів в рф між ООО «БЛСЕ-Керамика» і українськими компаніями: ТОВ «Томашівський лабрадорит» (в особі директора ОСОБА_5 ) та ТОВ «Сімс-Плюс» (в особі директора ОСОБА_6 ). У ході реалізації вказаної протиправної схеми підготовку відповідних експортних документів здійснювали бухгалтер ТОВ «Томашівський лабрадорит» ОСОБА_7 та інші невстановлені на даний час особи, які, діючи відповідно до раніше розподілених ролей готують первинні фінансово-господарські документи (угоди, контракти, додатки до них), відповідні специфікації під час кожної поставки та оплату грошових коштів за реалізовану продукцію. Оплата товару з території рф здійснюється в адресу «іноземних суб`єктів господарювання, які за окрему оплату виступають номінальними покупцями української продукції, що прямує до рф. Після цього, з метою відходу від валютного контролю, оплата за українську продукції з боку підприємств рф здійснюється шляхом «переміщення» грошових коштів із використанням при цьому транзитно-конвертаційні групи. У свою чергу, на виконання узгодженого з усіма учасниками протиправного плану, діючи на виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 здійснює акумулювання отриманих в обхід валютного контролю грошових коштів та у подальшому розподіл їх з ОСОБА_5 . Контроль за переміщенням матеріальних ресурсів (гранітної продукції) через митний контроль України та їх подальше транспортування по території інших держав здійснювався ОСОБА_6 відповідно до раніше узгодженого злочинного плану. 16.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. 16.04.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. 16.04.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. 16.04.2025 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. 23.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. Разом з тим, встановлено, що посадовими особами ТОВ «Сімс-Плюс» () для здійснення протиправної діяльності пов`язаною із пособництвом країні-агресору використовувались наступні банківські рахунки: НОМЕР_3 (російський рубль, українська гривня, долар США, євро), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК"; НОМЕР_4 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК"; НОМЕР_5 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК"; НОМЕР_6 (українська гривня), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк"; НОМЕР_7 (долар США), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк"; НОМЕР_8 (євро), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк"; НОМЕР_9 (російський рубль), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк".18.04.2025, постановою слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами. У зв`язку із викладеним, приймаючи до уваги, що посадовими особами ТОВ «Сімс-Плюс» () для здійснення протиправної діяльності пов`язаною із пособництвом країні-агресору використовувались банківські рахунки Товариства, а також те, щоза вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, просив постановити ухвалу про накладення арешту на майно ТОВ «Сімс-Плюс» () у кримінальному провадженні № 0000028 від 05.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду розпоряджатися у будь-який спосіб, а саме на наступні банківські рахунки: НОМЕР_3 (російський рубль, українська гривня, долар США, євро), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК"; НОМЕР_4 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК"; НОМЕР_5 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК"; НОМЕР_6 (українська гривня), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк"; НОМЕР_7 (долар США), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк"; НОМЕР_8 (євро), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк"; НОМЕР_9 (російський рубль), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк".

В судове засідання слідчий з`явився, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, власник майна в судове засідання не викликався з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000028, 05.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 111-2 КК України; короткий виклад обставин що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: група громадян України забезпечує підтримку та передачу матеріальних ресурсів представникам держави - агресора, шляхом експорту товарів українського виробництва до рф через митну територію інших держав; повідомлено про підозру ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ; 15.04.2025 року - ч. 1 ст.111-2 КК України; короткий виклад обставин що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: група громадян України забезпечує підтримку та передачу матеріальних ресурсів представникам держави агресора, шляхом експорту товарів українського виробництва до рф через митну територію інших держав (а.с. 7 - 8).

Відповідно до Повідомлення про підозру від 23 квітня 2025 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні пособництва державі - агресору за попередньою змовою групою осіб, а саме вчинення громадянами України умисних дій, спрямованих на допомогу державі - агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави - агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України (а.с. 35 - 42).

Згідно до Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 16 квітня 2025 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні пособництва державі - агресору за попередньою змовою групою осіб, а саме вчинення громадянами України умисних дій, спрямованих на допомогу державі - агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави - агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України; вчиненні пособництва державі - агресору за попередньою змовою групою осіб, а саме вчинення громадянами України умисних дій, спрямованих на допомогу державі - агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави - агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України (а.с. 20 - 27).

Слідчим суддею також досліджено додані до клопотання Повідомлення про вчинення злочину в порядку ст. 214 КПК України (а.с. 9 - 10), листи щодо виконання доручення (а.с. 17 - 19, 137 - 139), Повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 16.04.2025 року (а.с. 20 - 27), Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 16 квітня 2025 року (а.с. 28 - 34), Протоколи огляду від 05 травня 2025 року, від 02 травня 2025 року (а.с. 43 - 85), Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 16 квітня 2025 року (а.с. 86 - 93), Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2025 року (а.с. 94).

Як вбачається з «ідентифікаційних даних» ТОВ «СІМС - ПЛЮС» () керівником є ОСОБА_10 , засновником - ОСОБА_8 т (а.с. 95 - 136).

Також, зазначено, що вказане підприємство має наступні банківські рахунки:

- НОМЕР_3 (російський рубль, українська гривня, долар США, євро), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_4 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_5 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_6 (українська гривня), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк";

- НОМЕР_7 (долар США), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк";

- НОМЕР_8 (євро), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк";

- НОМЕР_9 (російський рубль), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк".

Постановою про визнання предметів, речей та документів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 18 квітня 2025 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме, зокрема, ТОВ «СІМС - Плюс»:

- НОМЕР_3 (російський рубль, українська гривня, долар США, євро), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_4 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_5 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_6 (українська гривня), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк";

- НОМЕР_7 (долар США), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк";

- НОМЕР_8 (євро), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк";

- НОМЕР_9 (російський рубль), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 140 - 146).

При цьому, слідчий суддя зважає на те, що речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, самі по собі банківські рахунки юридичної особи не відповідають ознаками речових доказів, наведених у КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. При цьому, вказані особи є керівником та засновником (відповідно) юридичної особи ТОВ «СІМС -ПЛЮС».

При цьому, санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до частини 1 статті 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Крім того, слідчий суддя зважає на те, що відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КПК України, Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, з врахуванням того що юридична особа ТОВ «СІМС - ПЛЮС» перебуває у власності ОСОБА_8 , який є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, при цьому, санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає конфіскацію як вид покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні підстави, встановлені п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для арешту майна.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 - 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, що підтверджується матеріалами, доданими до клопотання.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, вказане у клопотанні, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що з врахуванням обставин кримінального провадження, такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, передбачений законом, є необхідним у демократичному суспільстві задля реалізації завдань кримінального провадження, втручання у право власності переслідує легітимну мету та є пропорційним.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно (банківські рахунки) з метою забезпечення майбутньої конфіскації, з зупиненням видаткових операцій за рахунками, за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, заробітної плати працівникам.

Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2025 року, підлягає частковому задоволенню, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з забороною розпорядження майном відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт у кримінальному провадженні №0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2025 року, - задовольнити частково.

Накласти арешт (з забороною розпорядження) на наступне майно, яке належить ТОВ «Сімс-Плюс» (), грошові кошти, що зберігаються на рахунках:

- НОМЕР_3 (російський рубль, українська гривня, долар США, євро), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_4 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_5 (українська гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК";

- НОМЕР_6 (українська гривня), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк";

- НОМЕР_7 (долар США), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк";

- НОМЕР_8 (євро), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк";

- НОМЕР_9 (російський рубль), відкритий в АТ КБ "ПриватБанк",

зупинивши видаткові операції по зазначених рахунках, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків пов`язаних з виплатою заробітної плати.

У задоволенні клопотання в іншій частині, - відмовити.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1