Справа № 991/4071/22
Провадження 1-кп/991/58/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 серпня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників - адвокатів ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід колегії Вищого антикорупційного суду від розгляду справи № 991/4071/22 у кримінальному провадженні № 0002617 від 16 грудня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Житомир, Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває справа № 991/4071/22 у кримінальному провадженні № 0002617 від 16 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження по суті обвинувачений ОСОБА_6 подав до суду заяву про відвід колегії Вищого антикорупційного суду від розгляду справи № 991/4071/22 у кримінальному провадженні № 0002617 від 16 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 .

Заява про відвід обґрунтована тим, що 11 серпня 2025 року попри його неявку в судове засідання у зв`язку з хворобою, судове слухання проводилось та приймалося рішення, не дивлячись на те, що його участь в даному кримінальному провадженні є обов`язковою. Тобто колегією суддів, було проведено розгляд заяви про відвід колегії суддів без його участі та без узгодження позиції з захисником про необхідність заявлення відводу колегії та мотивів такого відводу. Обвинувачений вказує, що ст. 81 КПК України, на яку посилається суд в своїй ухвалі від 11 серпня 2025 року, не містить жодного обов`язку суду на розгляд заяви про відвід у невідкладному режимі, також не містить права проводити судовий розгляд у відсутність обвинуваченого, як і не містить права суду розглядати будь-яку заяву/клопотання тощо без узгодження його з обвинуваченим. Більш того, в судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 погодився щодо неможливості проведення судового засідання у відсутність обвинуваченого, однак, колегія суддів розглянула заяву про відвід, що відповідно свідчить про упередженість суду, оскільки жодної окремої думки одного члена колегії про неможливість проведення судового засідання у відсутність обвинуваченого не надходило.

Крім того, обвинувачений вказує, що 11 серпня 2025 року головуючою було прийнято рішення позбавити права виступу захисника ОСОБА_7 , зокрема у праві цитувати правові норми, якими зобов`язана керуватися судова колегія, у зв`язку з чим, особи, які переглядали трансляцію так і особи, що були в залі суду не дізнались позицію сторони захисту.

Обвинувачений зазначає, що позиція колегії суддів про його винуватість наперед сформована тільки з тих підстав, що він був обраний Народним депутатом України й подробиці його кримінального провадження широко коментуються у ЗМІ у негативному «винному» значенні, особливо в період з травня 2025 року. Зокрема, вказане підтверджується й офіційним коментарем/повідомленням судді спікера Вищого антикорупційного суду ОСОБА_9 розміщеним на офіційному сайті суду 09 липня 2025 року о 10 годині 10 хвилин, тобто суддя, що не є членом колегії суду коментує подробиці справи, які він міг дізнатися виключно у не процесуальний спосіб обговорюючи зі складом суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заявлений відвід та просив його задовольнити, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 підтримали обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід та вказав, що вбачає ознаки зловживання правом на відвід, відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, а тому він має бути залишений без розгляду.

Суддя, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про відвід дійшла загального висновку про необхідність розгляду вказаного відводу по суті та про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер вказаної категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Так, судове провадження перебуває на стадії дослідження речових доказів, чергове судове засідання призначене на 18 серпня 2025 року. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у попередньому судовому засіданні 11.08.2025 подав заяву про відвід колегії суддів Вищого антикорупційного суду від розгляду справи № 991/4071/22 у кримінальному провадженні № 0002617 від 16 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_6 , в свою чергу, будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився. Станом на час подачі заяви про відвід суду не було надано відомостей про причини неявки обвинуваченого, захисник ОСОБА_7 клопотав про надання таких відомостей суду в подальшому.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 11 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про відвід колегії суддів Вищого антикорупційного суду від розгляду справи № 991/4071/22 в кримінальному провадженні № 0002617 від 16 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтовуючи доводи заяви про відвід колегії Вищого антикорупційного суду обвинувачений ОСОБА_6 , серед іншого, послався на те, що 11 серпня 2025 року попри його неявку в судове засідання, у зв`язку з хворобою, судове слухання проводилось й приймалося рішення, не дивлячись на те, що його участь в даному кримінальному провадженні є обов`язковою. Тобто колегією суддів, було проведено розгляд заяви про відвід колегії суддів без його участі та без узгодження позиції з захисником про необхідність заявлення відводу колегії та мотивів такого відводу.

Однак, з такими доводами колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України питання про відвід судді (колегії суддів) вирішується тим же складом суду, який розглядає кримінальне провадження. Закон не ставить вирішення питання про відвід у залежність від присутності чи відсутності обвинуваченого або його захисника.

Згідно з положеннями КПК України, відвід є процесуальним питанням, яке має вирішуватися невідкладно з метою забезпечення об`єктивності та неупередженості суду. Водночас, закон не містить імперативної вимоги обов`язково відкладати розгляд заяви про відвід у разі неприбуття обвинуваченого, оскільки таке зволікання суперечило б принципу розумних строків розгляду кримінального провадження (ст. 28 КПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що право обвинуваченого на захист порушено не було, оскільки сама заява про відвід не стосується дослідження доказів чи вирішення питання про винуватість, а є процедурним механізмом перевірки неупередженості суду. Також колегія суддів звертає увагу, що станом на час подачі заяви про відвід (11.08.2025) захистом не було виконано їх обов`язок заздалегідь повідомити суд про неможливість прибуття за викликом у призначений строк. Як вбачається і з поданої захисником лише 13.08.2025 виписка із карти стаціонарного хворого, ОСОБА_6 був госпіталізований до лікарняного закладу з 09.08.2025, тобто за два дні до дати засідання, об`єктивних перешкод захисту у наданні суду таких таких відомостей до дати судового засідання чи розумних пояснень своєї бездіяльності суду не надано. Вказане дає суду підстави вважати про нехтуванням стороною захисту своїми процесуальними обов`язками.

Разом з тим, твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що Суд не мав права розглядати заяву про відвід колегії суддів без його участі та без узгодження позиції із захисником, не ґрунтуються на положеннях КПК України, а тому підлягають відхиленню як безпідставні.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що в судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 погодився щодо неможливості проведення судового засідання у відсутність обвинуваченого, однак, колегія суддів розглянула заяву про відвід, що свідчить про упередженість суду, оскільки жодної окремої думки одного члену колегії про неможливість проведення судового засідання у відсутність обвинуваченого не надходило - не заслуговують на увагу.

Так, вказана позиція прокурора стосувалася виключно щодо неможливості проведення судового розгляду кримінального провадження по суті за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки його участь у вказаному провадженні є обов`язковою (ст. 318, ст. 323 КПК України).

Зазначені висловлювання прокурора жодним чином не стосувалися питання розгляду заяви про відвід колегії суддів, яке регламентується ст. 81 КПК України.

Таким чином, посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на позицію прокурора як на доказ неможливості розгляду заяви про відвід є безпідставним і таким, що ґрунтується на довільному тлумаченні висловлювань сторони обвинувачення.

Суд, вирішуючи заяву про відвід, виходив з того, що 1) на час його вирішення докази поважності причин відсутності обвинуваченого суду не були надані; 2) узгодження позиції захисника із підзахисним не змінить змісту та мотивів вже заявленого відводу, та не є перешкодою для заявлення відводу обвинуваченим самостійно; 3) невирішений відвід ставить під сумнів можливість колегії суддів вирішувати інші заявлені клопотання. Всі ці доводи були озвучені як в ході судового засідання 11.08.2025, так і викладені в ухвалі, незгоду з якою висловив ОСОБА_6 шляхом заявлення відводу.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що його захисника було позбавлено права на виступ та цитування норм, спростовуються матеріалами провадження. Так, із журналу судового засідання та технічного запису вбачається, що захисник ОСОБА_7 мав можливість виступати, подавати клопотання та користуватися процесуальними правами в повному обсязі, однак відмовився виконувати вказівки головуючого в частині відсутності необхідності цитування положень нормативних актів, рішень судів, на які були посилання у заяві. Обмеження стосувалося виключно запобіганню затягуванню судового процесу, що узгоджується з вимогами ст. 22, 26, 318 КПК України. Разом з тим, після оголошення судом заяви про відвід захиснику було надана можливість її доповнити, однак захисник відмовився. Твердження про те, що стороннім особам не зрозуміла позиція захисту без цитування положень нормативних актів, рішень судів тощо, на які були посилання у заяві, є неспроможними. Судом оголошено заяву про відвід у достатньому для її розуміння для стороннього спостерігача обсязі.

Щодо тверджень обвинуваченого ОСОБА_6 про «наперед сформовану позицію колегії суддів», то Суд вважає їх голослівними та такими, що не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами. Сам факт висвітлення обставин справи у засобах масової інформації не може свідчити про упередженість чи необ`єктивність суду. Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 22 КПК України суддів при здійсненні правосуддя є незалежними та підкоряються лише закону.

Що ж стосується посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на публічні коментарі судді-спікера Вищого антикорупційного суду, то вони не можуть свідчить про упередженість складу суду, оскільки суддя-спікер не входить до колегії суддів, яка розглядає дане кримінальне провадження, а його офіційні повідомлення є доступними та носять виключно інформаційний характер і не можуть стосуватись оцінки доказів чи формулювання висновків про винуватість. У заяві не наведено, що коментар, який став підставою для відводу, містить такого роду інформацію.

Таким чином, твердження обвинуваченого про порушення його права на захист та про заздалегідь сформовану позицію суду є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження, зводяться до незгоди із процесуальними діями та рішеннями колегії суддів.

Враховуючи вищевикладене, Суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_6 не наведено жодних конкретних доказів існування обставин, які обґрунтовано могли би свідчити про необ`єктивність чи упередженість колегії суддів Вищого антикорупційного суду, а тому заява про відвід колегії суддів є неспроможною та такою, що ґрунтується винятково на особистих переконаннях та суб`єктивних припущеннях останнього. Відтак, у задоволенні заяви про відвід колегії суддів Вищого антикорупційного суду слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 80-81, 369-371 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід колегії суддів Вищого антикорупційного суду від розгляду справи № 991/4071/22 в кримінальному провадженні № 0002617 від 16 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3