1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/997/25 1-кп/335/529/2025
05 серпня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , який перебував на посаді інспектора сектору контролю за обігом зброї Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 та ч. 3 ст.368 Кримінального кодексу України (далі-КК України),
Ухвалою суду від 05.02.2025 призначено підготовче судове засідання на 26.02.2025, яке неодноразово відкладалося через різні обставини, останнього разу на 05.08.2025.
Під час підготовчого судового провадження захисником ОСОБА_5 були заявлені клопотання про витребування доказів.
Короткий виклад поданих клопотань, позицій учасників судового провадження та обґрунтування позиції суду.
Клопотання про витребування інформації з управління СБУ в Запорізькій області
23.04.2025 до суду надійшли письмові заперечення прокурора щодо відмови в задоволенні клопотання захисника про витребування інформації щодо походження грошових коштів.
- про об`єднання вказаного кримінального правопорушення з іншим(-и) кримінальним(-и) провадженням(-и);
- про всіх слідчих, які проводили досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, з зазначенням дати та часу їх призначення, а також особи, яка призначила, в тому числі в тих кримінальних провадженнях, з якими відбулось об`єднання;
- про всіх прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво у цих кримінальних провадженнях, з зазначенням дати та часу їх призначення, а також особи, яка призначила, в тому числі в тих кримінальних провадженнях, з якими відбулось об`єднання;
В обґрунтування такого клопотання зазначили, що 29.01.2025, після відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України сторонам, захисник звернувся до Запорізької обласної прокуратури з адвокатським запитом, прохав надати інформацію про рух провадження з позначенням дати, часу та особи, яка вносила відповідні відомості до ЄРДР. На вказаний запит 05.02.2025 Запорізька обласна прокуратура відповіла, що не є розпорядником такої інформації і, відповідно до наказу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, власником і розпорядником Реєстру є держава в особі Офісу Генерального прокурора.
У зв`язку з вищевикладеним, 18.02.2025 року захисник звернувся з відповідним запитом до Офісу Генерального прокурора. 27.02.2025 отримав відповідь, в якій відмовлено в надані вказаної інформації з зазначенням того, що надання такої інформації можливе за умови надходження до Офісу Генеральної прокурора відповідної ухвали суду.
Наполягали, що вказана інформація необхідна для надання кваліфікованої правової допомоги ОСОБА_4 і способу її отримання, без відповідного рішення суду окрім як у формі запиту або тимчасового доступу не має.
Відповідно до ст. 22 КПК України - сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Просили, відповідно до п. 4 ч.2 ст.315 КПК України, суд розглянути таке клопотання в підготовчому судовому засіданні.
З боку прокурора надійшли письмові заперечення щодо такого клопотання сторони захисту.
В обґрунтування своєї позиції прокурор зазначив, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Вважає, що вказані клопотання сторони захисту не підлягають задоволенню з таких підстав.
По-перше сторона захисту не скористалася порядком ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (щодо надання дозволів слідчим суддею на обшуки), передбачений нормами КПК України та мала для цього більше 5 місяців;
По-друге стороною захисту не зазначено причин, через які такий доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Адже з таким клопотанням сторона захисту під час досудового розслідування не зверталася.
По-третє кожному доказу суд надасть правову оцінку з точки зору їх належності та допустимості.
Крім того, свої клопотання адвокат ОСОБА_5 обґрунтовує, що інформація необхідна для надання кваліфікованої правової допомоги ОСОБА_4 та під час свого усного виступу адвокат ОСОБА_5 зазначив, що обшуки начебто проводились не уповноваженими прокурорами, а також, що відсутні технічні записи судових засідань щодо надання дозволів на обшуки.
Тобто, фактично адвокат ОСОБА_5 просить суд витребувати докази, які мають намір використати в подальшому в суді.
На спростування вказаних доводів захисника, прокурор наголошує, що у захисника ОСОБА_5 було більш ніж достатньо часу, більше 5 місяців досудового розслідування, під час якого ніхто, ні слідчий суддя, ні прокурор, ні слідчий не заважали йому вжити необхідних заходів відповідно до вимог КПК України і у разі наявності відповідних підстав, отримати необхідну їм інформацію, докази.
Перекладення свою бездіяльність на протязі більше п`яти місяців на суд є неприпустимим, та таким, що суперечать нормам ст. 22 КПК України.
З огляду на викладене, вважав, що надання оцінки на стадії підготовчого провадження законності дій прокурорів чи слідчих при проведенні ними певних процесуальних дій (обшук) чи при винесенні відповідних процесуальних рішень під час досудового слідства у цьому кримінальному провадженні (рішення слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку), буде свідчити про упередженість суду щодо оцінки доказів, які мають значення для встановлення певних фактів та обставин та про упередженість при наданні оцінки цим доказам з точки зору їх належності та допустимості.
Клопотання про витребування в Комунарському районному суді
міста Запоріжжя технічних записів та журналів судових засідань у кримінальних провадженнях щодо розгляду клопотань про надання дозволу на проведення обшуку в межах кримінального провадження
20.03.2025 захисником ОСОБА_5 було подано письмове клопотання про витребування в Комунарському районному суді міста Запоріжжя технічних записів та журналів судових засідань у кримінальних провадженнях щодо розгляду клопотань про надання дозволу на проведення обшуку в межах кримінального провадження.
До запиту долучив квитанції про сплату судового збору, які необхідні для отримання копій технічних записів судових засідань.
Зазначив, що вказані технічні записи необхідні для формування позиції сторони захисту та для надання кваліфікованої правової допомоги ОСОБА_4 .
Однак суд, посилаючись на те, що вказані судові засідання відбувались в закритому режимі, відмовив у доступі до технічних записів та журналів судових засідань та зазначив, що необхідно звертатись з відповідним клопотанням до суду, що розглядає обвинувальний акт.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Відповідно до ч. 1 ст. 27 КПК України Учасники судового провадження, а також особи, які не брали участі у кримінальному провадженні, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, не можуть бути обмежені у праві на отримання в суді як усної, так і письмової інформації щодо результатів судового розгляду та у праві на ознайомлення з процесуальними рішеннями й отримання їх копій. Частиною п?ятою цієї ж статті передбачено, що під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.
Таким чином, вважають, що не отримання стороною захисту вищевказаних технічних записів та журналів судового засідання на їх прохання призведе до порушення права на захист ОСОБА_4 . Відповідно до п. 4 ч.2 ст.315 КПК України просили суд розглянути зазначене клопотання у підготовчому засіданні.
23.04.2025 з боку прокурора надійшли письмові заперечення на зазначене клопотання.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотань про витребування інформації та документів, з посиланням на свої письмові заперечення, вважав їх необґрунтованими, оскільки відомості, які бажають отримати захисники, не підтверджують та не спростовують обставин справи, та надавалися стороні захисту в установленому порядку раніше. Вважав, що сторона захисту перекладає обов`язок щодо збирання доказів на суд, що є неприпустимим у кримінальному провадженні.
Вирішуючи пред`явлені клопотання суд зазначає наступне.
Згідно з частинами 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частинами 1 і 2 ст. 23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим кодексом.
Частиною 2 ст. 315 КПК України визначено, що з метою підготовки до судового розгляду суд: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Тобто під час підготовчого судового провадження, яке є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, суд вправі вирішити обмежене коло питань та прийняти рішення, необхідні винятково для можливості призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Статтею 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При цьому ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Згідно із частинами 1-3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Тобто в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування повинно здійснюватися всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим та прокурором всіх зібраних та перевірених доказів, однак при цьому оцінка наявних в матеріалах провадження доказів здійснюється в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше досудове розслідування. Згодом вже під час судового розгляду у кримінальному провадженні, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд може зробити висновок про наявність або відсутність в діяннях особи складу кримінального правопорушення, та ухвалити відповідне судове рішення.
Щодо клопотання про витребування інформації з управління СБУ в Запорізькій області про походження грошових коштів суд зазначає наступне.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що у матеріалах кримінального провадження має міститися інформація про походження грошових коштів, які використовувалися під час контролю за вчиненням злочину. Ці кошти можуть бути як отримані зі спеціальних фондів органів правопорядку, так і надані особисто заявниками. Використання особистих коштів під час проведення НСРД у виді контролю за вчиненням злочину автоматично не обумовлює недопустимості фактичних даних щодо видачі грошових коштів чи результатів НСРД.
З метою реалізації уповноваженими особами приписів КПК ухвалено й діють спеціальні нормативні акти, які встановлюють підстави та порядок отримання працівниками правоохоронних органів грошових коштів за рахунок видатків спеціального призначення у кримінальному провадженні.
Разом з тим, прокурор в запереченнях посилався на правову позицію ОП ККС ВС викладену у постанові від 25.09.2023 у справі № 208/2160/18, де Судом зазначено, що Водночас за приписами ст. 91 КПК джерело походження грошей, які використовуються під час оперативної закупки, не входить у предмет доказування у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 307 КК.
В даному ж кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 та ч. 3 ст. 368 КК України. Тобто, практика, на яку посилається прокурор не є релевантною до обставин, які викладені в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_4 .
Натомість, у злочинах, зокрема, передбачених ст. 368 КК України, з врахуванням приписів ст. 91 КПК України, є обов`язковим встановлення обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення (п. 6 ч. 1 ст. 91 КПК).
Так, сторона захисту звернула увагу на те, що за обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, зазначено, що ОСОБА_4 18.06.2024 вказав на необхідність надання йому гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 250 доларів США. В подальшому, 19.06.2024 ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 10 500 гривень.
Суд виходить з того, що за змістом п. 15 ч. 1 ст. 7, частин 1 3 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом, і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.
Суд за приписами ч. 2 ст. 26 КПК у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень кримінальним процесуальним законом. Змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів, доведення перед судом переконливості й обґрунтованості власних тверджень і доводів щодо висунутого обвинувачення є однією із засад кримінального провадження згідно з п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК.
Відповідно до ст. 94 КПК достатніми є докази, які в сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування в конкретному провадженні за приписами ст. 91 цього Кодексу. Положеннями ст. 94 КПК визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Пунктом 4.5.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, передбачено, що відомості (за кодами економічної класифікації видатків) про потреби, фінансування, витрачання, матеріально-технічне забезпечення, які стосуються проведення або забезпечення негласної оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, відносяться до відомостей, що становлять державну таємницю.
Крім того, пунктом 4.12.3 Зводу визначено, що відомості про факт або методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, відносяться до відомостей, що становлять державну таємницю.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.
Згідно із частиною восьмою цієї статті обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Врахуючи викладене суд вважає, що клопотання сторони захисту про витребування детальної інформації щодо походження грошових коштів підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
З метою підготовки до судового розгляду суд, зокрема, розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей та документів, а також вчиняє інші дії, які є необхідними для підготовки справи до повного, всебічного, справедливого, неупередженого та безстороннього судового розгляду.
Відповідно до п. 3 Листа ВССУ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 зазначається, що під час підготовчого судового засідання суд для забезпечення підготовки справи до судового розгляду розглядає та вирішує клопотання учасників судового провадження, зокрема, про витребування певних речей та документів. Якщо у сторін при отриманні певних речей чи матеріалів (доказів) виникають труднощі, суд, призначаючи справу до судового розгляду під час підготовчого судового засідання, у разі задоволення клопотань про дослідження цих речей чи матеріалів, повинен сприяти учасникам судового провадження в їх витребуванні шляхом надання відповідних запитів, судових доручень тощо.
Суд в чергове звертає увагу, що відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Закріплення принципу змагальності зумовлює концепцію кримінального провадження, у відповідності до якої сторони кримінального провадження, маючи рівні процесуальні права та обов`язки, у тому числі щодо збирання доказів, самостійно будують свої правові позиції щодо суті кримінальної справи, самостійно їх відстоюють, зокрема, шляхом надання відповідних доказів на підтвердження своїх позицій. Суд, зберігаючи незалежність та неупередженість, здійснює судовий контроль над тим, щоб процесуальна рівновага сторін кримінального провадження, яка зумовлена принципом змагальності, не була порушена на користь жодної із сторін.
Зазначені висновки кореспондують з положеннями ч. 1 ст. 93 КПК України, в якій міститься положення, відповідно до якого збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, з урахуванням принципу змагальності, рівності сторін кримінального провадження, суд доходить до висновку, що в межах кримінального провадження основна доказова діяльність у вигляді збирання доказів здійснюється саме сторонами кримінального провадження. Суду в межах кримінального провадження не характерна будь-яка інша участь у доказовому процесі, крім як оцінки вже зібраних та наданих сторонами доказів для розгляду і вирішення кримінальної справи по суті, визначення того, чия правова позиція по справі є обґрунтованою та правильною.
Суд звертає увагу, що чинне процесуальне законодавство не містить прямого правового регулювання процесуальних питань, які стосуються витребування доказів в межах кримінального провадження. Однак в контексті системного зв`язку положень ст. 22, 93, 315 КПК України суд приходить до висновку, що витребування судом доказів, речей чи документів під час підготовчого судового засідання є виключною та абсолютною необхідністю вжиття судом заходів процесуального реагування на відновлення процесуальної рівноваги між сторонами кримінального провадження у випадку, коли така рівновага порушується внаслідок неможливості, наприклад, однієї із сторін отримати документи, речі та докази з незалежних від неї причин.
Отже, з метою недопущення порушення принципів змагальності, не перебирання судом на себе функцій збирання доказів при вирішенні клопотання про витребування певних речей та документів суд має встановити, що таке клопотання обумовлено необхідністю відновлення рівноваги процесуальних становищ сторін кримінального провадження, яка була порушена внаслідок об`єктивної неможливості учасників кримінального провадження отримати відповідні речі чи документи у встановленому законодавством порядку.
У зв`язку з цим суд також звертає увагу, що отримання певних відомостей, речей та документів, які можуть мати значення для кримінального провадження, може здійснюватися виключно у спеціальному порядку, що визначається чинним законодавством. Тому також при вирішенні клопотання про витребування доказів з метою недопущення порушення принципу змагальності суд повинен перевірити та встановити, що учасники кримінального провадження у порядку, що передбачений чинним законодавством, у тому числі спеціальними нормами, з причини, що не залежали від їх волі, не змогли отримати певні відомості, речі та документи, що можуть мати значення для кримінального провадження та виконання його завдань.
При дослідженні клопотання про витребування інформації судом встановлено, що захисником ОСОБА_5 у відповідності до ч. 3 ст. 93 КПК України було самостійно вжито заходів на збирання доказів шляхом направлення до Офісу Генерального прокурора адвокатського запиту.
У відповідь на цей адвокатський запит Офісом Генерального прокурора було надано лист-відповідь № 25/3-288вих-25 від 27.02.2025, яким відмовлено у наданні інформації, запитуваної в адвокатському запиті, а також зазначено, що доступ до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється у відповідності до вимог КПК України (Глави 15, 28), які визначають порядок тимчасового доступу та витребування документів з електронних інформаційних систем або їх частин.
Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Відповідно до п. 3 Глави 1 Розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, що затверджено Наказом Генерального прокуратура № 298 від 30.06.2020 року (зі змінами) (далі по тексту - Положення), зазначається, що Реєстр - електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, захисту, оброблення, обліку, пошуку, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 1 розділу II цього Положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким урегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом. Реєстр може використовувати засоби інших інформаційно-комунікаційних систем.
Відповідно до п. 1 та п. 2 Глави 2 Розділу І Положення власником і розпорядником Реєстру є держава в особі Офісу Генерального прокурора (далі - Власник). Володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є Офіс Генерального прокурора.
Відповідно до п. 2 Глави 3 Розділу І Положення доступ до Реєстру є обмеженим.
Згідно з п. 4 Глави 3 Розділу І Положення право доступу до відомостей, внесених до Реєстру, мають: Власник - у повному обсязі з урахуванням повноважень структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, для забезпечення виконання покладених на них завдань;
Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, особи, які виконують їх обов`язки, у межах повноважень, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України та Законом України «Про прокуратуру»;
керівники органів прокуратури (за винятком посадових осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту) - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких слідчими, дізнавачами піднаглядних їм органів проводиться досудове розслідування;
прокурори - у межах кримінальних правопорушень, у яких ними здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням;
Директор Національного бюро України, перший заступник Директора Національного бюро України, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного бюро - у межах повноважень, визначених статтею 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України»;
керівники органів досудового розслідування, дізнання (за винятком посадових осіб, зазначених в абзаці шостому цього пункту) - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких цими органами проводиться досудове розслідування;
слідчі та дізнавачі (уповноважені особи інших підрозділів) органів Національної поліції, безпеки, Державного бюро розслідувань, детективи Національного бюро України, органів Бюро економічної безпеки України - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких цими посадовими особами проводиться досудове розслідування;
Користувачі - у межах наданих адміністратором прав доступу, визначених з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, для отримання інформації, що обробляється в Реєстрі, забезпечення ведення спеціальних обліків, проведення аналізу результатів діяльності правоохоронних органів.
Згідно з п. 44 Глави 4 Розділу ІІ Положення Реєстратори у межах повноважень, визначених КПК України, вносять до Реєстру відомості про результати досудового розслідування кримінальних правопорушень, об`єднаних у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 та п. 2 Глави 7 Розділу ІІ Положення Облік відомостей про рух кримінальних проваджень під час досудового розслідування здійснюється шляхом внесення до Реєстру, зокрема при виконанні відповідних функцій (додаток 5), відомостей про:
кримінальне правопорушення та номер кримінального провадження;
передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю (частина сьома статті 214, стаття 216 КПК України), за місцем проведення досудового розслідування (стаття 218 КПК України, пункт 4 частини другої статті 301 КПК України) або у разі доручення здійснення досудового розслідування іншому органу (підрозділу) у випадку неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану (частина п`ята статті 36 КПК України) чи після скасування незаконної та необґрунтованої постанови (частина шоста статті 36 КПК України);
об`єднання матеріалів досудових розслідувань (частина перша статті 217 КПК України), при цьому об`єднаному кримінальному провадженню присвоюється номер раніше розпочатого провадження;
виділення досудового розслідування в окреме провадження, якому присвоюється новий номер кримінального провадження;
прийняття кримінального провадження для проведення досудового розслідування;
закінчення досудового розслідування (статті 283, 301 КПК України);
зупинення досудового розслідування (стаття 280, частина третя статті 298-5, пункт 3 частини першої статті 615 КПК України);
продовження строку досудового розслідування (статті 219, 294, частина перша статті 298-5, пункт 2 частини першої, абзац другий частини тринадцятої статті 615 КПК України);
відновлення досудового розслідування;
відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні (стаття 290 КПК України);
повернення судом клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності прокурору в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 288 КПК України;
повернення судом кримінального провадження у порядку, передбаченому частиною третьою статті 289, пунктом 1 частини третьої статті 314, пунктом 2 частини другої статті 407 КПК України;
повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору в порядку, передбаченому пунктом 3 частини третьої статті 314 КПК України.
Реєстратор вносить до Реєстру відомості, зазначені у пункті 1 цієї глави, на підставі матеріалів досудового розслідування з урахуванням повноважень, визначених КПК України.
Згідно з п. 1 Розділу ІV Положення відомості з Реєстру надаються в порядку та у випадках, встановлених КПК України, у вигляді витягу за формою, наведеною у додатку 6 до цього Положення.
Відповідно до п. 6 та п. 7 Розділу ІV Положення власник надає інформацію з Реєстру у кримінальному провадженні з додержанням та на виконання вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних». Адміністратор на запити відповідних органів з урахуванням вимог КПК України може надавати інформацію щодо отримання, блокування, поновлення та припинення доступу Реєстраторів чи Користувачів, меж доступу до відомостей Реєстру та окремих параметрів користування ЄРДР.
Відповідно до п. 1 та п. 2 Розділу VІІ Положення реєстратор є відповідальною особою за своєчасність, повноту та об`єктивність внесених до Реєстру відомостей згідно з чинним законодавством. Реєстратори та Користувачі відповідають за порушення вимог цього Положення, отримання, призупинення, поновлення та припинення доступу до Реєстру відповідно до службових повноважень, компрометацію особистих ключів електронного підпису для доступу до ЄРДР (втрату або пошкодження носія ключової інформації, розголошення ідентифікаторів тощо).
У той же час, оскільки відомості, які вносяться уповноваженими суб`єктами до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є проекцією та процесуальною фіксацією тих процесуальних дій та рішень, що вчинялися та приймалися безпосередньо в межах конкретного кримінального провадження, то відповідно Єдиний реєстр досудових розслідувань вмішує в собі інформацію, яка отримала під час здійснення кримінального провадження.
Таким чином, судом встановлено, що Офіс Генерального прокурора, як власник та розпорядник Єдиного реєстру досудових розслідувань, має повний доступ до відомостей, які вносяться до реєстру, а відповідно Офіс Генерального прокурора наділений всіма повноваженнями щодо надання відомостей про перелік, хід та зміст всіх процесуальних дій, що були вчинені в межах кримінального провадження, та мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та правосудного рішення.
З огляду на зазначене суд вважає, що клопотання про витребування інформації з Офісу Генерального Прокурора як власника та розпорядник Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає задоволенню.
Щодо клопотання про витребування в Комунарському районному суді
міста Запоріжжя технічних записів та журналів судових засідань у кримінальних провадженнях щодо розгляду клопотань про надання дозволу на проведення обшуку в межах кримінального провадження суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.20 КПК України, обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Статтею 42 КПК України встановлено, що обвинувачений має право, зокрема, збирати і подавати суду докази, ознайомлюватися з журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов`язані надати уповноважені працівники суду, і подавати щодо них свої зауваження.
У ст. 84 КПК України закріплено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.
За ч.5, ч.6 ст.107 КПК України учасники судового провадження мають право отримати копію запису судового засідання, зробленого за допомогою технічного засобу. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.22 КПК України). В свою чергу суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Підставою для подання захисником обвинуваченого даного клопотання стало те, що витребувана інформація має суттєве значення для встановлення законності проведеного обшуку та вирішення питання щодо допустимості вилучених речових доказів в ході обшуку.
З огляду на викладене вище та зміст клопотання, з`ясування обставин на які посилається обвинувачений має суттєве значення для даного кримінального провадження, зокрема з метою перевірки фактів дотримання вимог кримінального процесуального законодавства при реалізації своїх повноважень органом досудового розслідування та оцінки доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, дотримання строків досудового розслідування, що в майбутньому зможе бути використано стороною захисту.
Керуючись ст. ст. 20, 42, 84, 93, 94, 107, 315, 372, 376 КПК України, суд,-
Клопотання захисника ОСОБА_5 пред`явлені в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про витребування доказів - задовольнити.
- про об`єднання вказаного кримінального правопорушення з іншим(-и) кримінальним(-и) провадженням(-и);
- про всіх слідчих, які проводили досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, з зазначенням дати та часу їх призначення, а також особи, яка призначила, в тому числі в тих кримінальних провадженнях, з якими відбулось об`єднання;
- про всіх прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво у цих кримінальних провадженнях, з зазначенням дати та часу їх призначення, а також особи, яка призначила, в тому числі в тих кримінальних провадженнях, з якими відбулось об`єднання;
Витребувану інформацію направити на адресу Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя до 21 серпня 2025 року.
Копію ухвали направити до Комунарського районного суду міста Запоріжжя, Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, Офісу Генерального Прокурора для виконання в частині, що їх стосується.
Копію ухвали надати сторонам кримінального провадження для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1