Справа № 166/684/25
Провадження 1-кп/166/82/25
ВИРОК

іменем України

14 травня 2025 року сел Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000020 від 15.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Рокитниця Ковельського району Волинської області , зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України,з середньою спеціальною освітою, одруженої, на утриманні четверо малолітніх дітей, непрацюючої, несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_5 , 10 грудня 2024 року народила дитину чоловічої статі - хлопчика ОСОБА_4 та з цього моменту в неї виникли встановлені законом обов`язки по догляду за дитиною. Так, відповідно до Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації об`єднаних націй 20 листопада 1959 року дитині повинно належати право на здоровий ріст і розвиток, належне харчування; дитина повинна рости під відповідальністю своїх батьків, дитина повинна бути захищеною від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. Відповідно до ст. 6 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, кожна дитина має невід`ємне право на життя та ст. 18, відповідно до якої, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ст. 27 Конституції України передбачає, що кожна людина має невід`ємне право на життя.

ОСОБА_5 , будучи матір`ю народженого нею сина ОСОБА_4 , свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимогам ст. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України, які зобов`язують батьків виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний розвиток, готувати їх до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення повноліття, нести відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, злісно не виконувала обов`язки щодо догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_4 , внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті останнього.

Так, 14.01.2025, близько 22 год, перебуваючи за місцем свого проживання у житловому будинку в приміщенні кухні, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 вживала алкогольний напій - пиво в загальній кількості близько 350 грам. В подальшому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 того ж дня близько 24 год, знаходячись в житловій кімнаті за зазначеним місцем проживання, положила сина ОСОБА_4 на ліжко біля себе та годувала його грудним молоком, під час чого заснула. Прокинувшись, 15.01.2025, близько 05 год, ОСОБА_5 виявила накритого постільною білизною дитину - ОСОБА_4 без ознак життя. За результатами судово-медичного дослідження трупа причиною смерті дитини є механічна асфіксія внаслідок закриття дихальних шляхів постільною білизною, можливо тілом матері. Крім того, в крові трупа ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,26 проміле, а при гістологічному дослідженні ознаки алкогольної' інтоксикації, що як наслідок викликало повне зниження захисних рефлексів, та в даному випадку суттєво сприяло настанню смерті дитини, а отже спричиненню тяжких наслідків у вигляді смерті малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Обвинувачена винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, дала показання про те, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату й час вчинила кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаялася .

Потерпілий ОСОБА_4 просив суд суворо не карати ОСОБА_5 , будь-яких претензій до неї немає.

Судом установлено, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, останні правильно розуміють їх зміст, їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду не має жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, суд, за їх згодою, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України - у злісному невиконанні матір`ю встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні виду покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_5 , що є закінченим нетяжким злочином, дані про її особу, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем проживання хароактеризується позитивно , має на утриманні четверо малолітніх дітей, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває , умови проживання для дітей задовільні, сім`я не перебувала на обліку як така, що опинилася в складних життєвих умовах, непрацює, проте займається домашнім господарством.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченої суд визнає - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніня.

Таким чином, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк більший за мінімальний строк санкції статті, за якою притягається до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю один рік.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373 - 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 06 ( шість ) місяців.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази, а саме DVD диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1