Справа № 461/4778/25
Провадження № 1-кс/461/3876/25
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

18.06.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою бухгалтера, непрацюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 28.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000872, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и в :

16.06.2025 старший слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000872 від 28.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 12:00 год. 27 квітня 2025 року по 10:40 год. 28 квітня 2025 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_8 , в ході раптово конфлікту із ОСОБА_8 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів неповаги та з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний намір, наніс останній численні удари невстановленим досудовим розслідуванням гострим предметом в область обличчя, шиї та голови, внаслідок яких ОСОБА_8 померла.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть, причиною смерті ОСОБА_8 є гостра крововтрата; множинні колото-різані поранення шиї з ушкодженням правої сонної артерії.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

28.04.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

29.04.2025 на підставі достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України складено та вручено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

30.04.2025 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 26.06.2025 включно.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом обшуку житла від 28.04.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місця події від 28.04.2025, проведеного за адресою: м. Львів, вул. Романчука, 6; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 28.04.2025; показаннями свідка ОСОБА_11 від 29.04.2025; протоколом огляду трупа від 29.04.2025; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 09.06.2025; протоколом слідчого експерименту від 09.06.2025; іншими матеріалами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження у їх сукупності.

Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 завершується, а тому виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки ризики, зазначені у вищезгаданій ухвалі слідчого судді про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що: наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі; ОСОБА_5 неодружений, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні не має; відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 постійного місця роботи чи навчання; у разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; ризик повторення протиправної поведінки, зокрема, ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що вчинене останнім із застосуванням насильства до потерпілої, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

Зокрема, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.

2) незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 . Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Вказане підтверджується і тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

3) крім того встановлений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно ст.183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , необхідно продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Разом з тим, враховуючи передбачені ч.4 ст.182 КПК України обставини, зокрема, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення насильницького характеру, просить не визначати розмір застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та продовжують існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання не заперечив.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 при вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу покладається на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 28.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000872, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.04.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано о 18 годині 55 хвилин 28.04.2025, в порядку ст.208 КПК України.

29.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.04.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком до 26.06.2025 включно, без визначення розміру застави.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим та прокурором доведено, що закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим, оскільки в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, без яких неможливо закінчити досудове розслідування, а саме: отримати висновки 28 судово-цитологічних експертиз, які призначені 20.05.2025; отримати висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ; отримати висновок трасологічної експертизи, яка призначена 20.05.2025; отримати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, яка призначена 20.05.2025; отримати висновки двох судово-імунологічних експертиз, які призначені 20.05.2025; отримати висновки двох судово-дактилоскопічних експертиз, які призначені 11.06.2025; в залежності від результатів отриманих експертиз вирішити питання про зміну раніше повідомленої ОСОБА_5 підозри; провести додатковий допит підозрюваного; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність.

18.06.2025 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 28.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000872, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 28.08.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.04.2025; протоколом обшуку житла від 28.04.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.04.2025; протоколом огляду трупа від 29.04.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 09.06.2025.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.04.2025, та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування/суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обумовлюється тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується останньому, передбачене ч.1 ст.115 КК України, є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Будучи обізнаним про покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 для уникнення відповідальності, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На думку слідчого судді продовжує існувати ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, що полягає у тому, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, у випадку застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

На думку слідчого судді, не припинив існувати ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається у тому, що вже отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою раніше, підозрюваний ОСОБА_5 володіє інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування та суду викривальні покази стосовно обставин, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів. Про очевидність вказаного ризику свідчить характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 злочину, який є насильницьким.

При встановленні наявності ризику впливу свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Не припинив існувати ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення насильницького характеру, відтак, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. Стороною захисту не спростовано ризиків доведених слідчим та прокурором.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

При продовженні запобіжного заходу слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, а саме те, що такий з середньою спеціальною освітою бухгалтера, неодружений, непрацюючий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти наявним ризикам.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішення повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Шодо можливості визначення розміру застави.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

А відтак враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, що викладені вище, а також те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному заставу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 16.08.2025.

Відповідно до положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 20.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1