УХВАЛА

12 травня 2025 року

м. Київ

справа № 332/3339/20

провадження № 51-998ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2024 року щодо останнього,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2024 року щодо ОСОБА_5 , до якої додала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження цих судових рішень.

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що вона тривалий час перебувала на лікуванні як особисто, так і з малолітньою дитиною, що перешкодило їй вчасно звернутися до касаційного суду зі скаргою в межах передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України (далі ? КПК) строку. Наведені обставини вважає такими, що свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку, посилається на аналогічний висновок Верховного Суду у справі № 466/3942/20. В підтвердження своїх аргументів додає копії довідок та листків непрацездатності.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку та копії документів, на які посилається захисник, Суд дійшов висновку, що у його задоволенні необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, наділеній правом касаційного оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, який є достатньо тривалим для прийняття учасником провадження виваженого і обґрунтованого рішення щодо звернення із касаційною скаргою та її написання, після закінчення якого контрольна функція Суду не здійснюється.

За приписами ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. При тому, що ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, це можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску.

Верховний Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, п. 41) виходив із того, що питання про поновлення процесуального строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) підстави до поновлення строків для оскарження.

За усталеною практикою Верховного Суду під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, які унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом. При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

При вирішенні питання про поновлення процесуального строку Суд виходить із того, що тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень, а особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб належно реалізувати своє право.

Оскаржена ухвала апеляційного суду була постановлена 28 листопада 2024 року. Судовий розгляд у суді апеляційної інстанції, як видно зі змісту цієї ухвали апеляційного суду, здійснювався за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи правила статей 115, 426 КПК, для захисника останнім днем строку на подання касаційної скарги є 28 лютого 2025 року.

16 березня 2025 року поза межами строку касаційного оскарження захисник ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, яку ухвалою від 21 березня 2025 року їй повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК.

29 квітня 2025 року захисник повторно поза межами строку касаційного оскарження звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Посилання захисника в обґрунтування поважності пропуску процесуального строку колегія суддів вважає необґрунтованим, з огляду на таке.

Зі змісту долучених до касаційної скарги копій медичних документів вбачається, що період тимчасової непрацездатності не названої в інформаційних довідках з електронної системи охорони здоров`я особи складає - 5 днів із 06 по 10 січня 2025 року та 5 днів із 27 по 31 січня 2025 року. Крім того, додано довідку про те, що малолітній син захисника ОСОБА_4 із 16 по 24 січня 2025 року не відвідував ясла/садок/школу, тобто 9 днів.

Вказані вище періоди, хоч і входять до процесуального строку на касаційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2023 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2024 року, проте, як уже відмічалось вище, тримісячний строк на касаційне оскарження судового рішення є досить тривалим та достатнім, щоб зацікавлена особа могла реалізувати своє право на касаційне оскарження, навіть враховуючи вказані обставини. В клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не наведено підтвердження тих підстав, які є дійсно вагомими і об`єктивно непереборними, пов`язаними дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Захисник не навела аргументів про вжиття нею розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право на касаційне оскарження в межах тримісячного строку, який сплив 28 лютого 2025 року.

З інших копій медичних документів вбачається, що вони стосуються тих періодів непрацездатності не названої особи, а також малолітнього сина захисника ОСОБА_4 , які знаходиться поза межами процесуального строку на касаційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2023 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2024 року, отже, не можуть бути підґрунтям до його поновлення.

Посилання захисника на постанову Верховного Суду у справі № 466/3942/20 є безпідставним, оскільки обставини того провадження нерелевантні до правовідносин цього провадження.

Інших доводів, які би свідчили про наявність поважних причин, які перешкодили захиснику вчасно звернутися з касаційною скаргою, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить, а тому воно задоволенню не підлягає.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути захиснику ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні обґрунтовані підстави до його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2023 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2024 року щодо ОСОБА_5 .

Касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3