ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2423/25 Справа № 212/5648/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000508 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Покровського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гальчин Житомирської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 3 місяці, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції, 14.04.2025 р., близько 19:30 годин ОСОБА_8 прийшов до місця мешкання своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 , де на майданчику між 2-м та 3-м поверхами в другому під`їзді будинку зустрів раніше незнайомого ОСОБА_9 , з яким у нього виник конфлікт на побутовому підґрунті.

Під час конфлікту у ОСОБА_8 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_9 та раптово виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

З метою виконання кримінально-протиправного умислу ОСОБА_8 пішов до квартири своєї матері, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де підшукав невстановлений досудовим розслідуванням предмет дерев`яної основи, типу палиці (далі палиця).

Після чого, в цей же день, приблизно в 19:31 годині, з метою реалізації раніше виниклого кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_8 повернувся до потерпілого ОСОБА_9 , який перебував в тому ж місці, а саме на майданчику між 2-м та 3-м поверхами в другому під`їзді будинку № 6 мкрн. 5-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу, та реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до ОСОБА_9 , умисно, з силою, палицею хаотично наніс не менш 3-х ударів в ділянку голови, спини та лівої кисті потерпілого.

Внаслідок кримінально-протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: саден в тім`яній області праворуч від серединної лінії, по хребтовій лінії ліворуч на рівні 1 грудного хребця, на тильній поверхні лівої кисті в області середньої та нігтьової фаланг 3-го пальця, крововилив в області внутрішнього кута склери лівого ока, перелом нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 548 від 24.04.2025, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що призначене судом покарання не відповідає вимогам ч. 1 ст. 57, ст. 65 КК України, які є імперативними та підлягають обов`язковому застосуванню. Просить суд ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді 6 місяців виправних робіт, із відрахування із суми заробітку в дохід держави у розмірі 10 відсотків. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 1 ст. 57 КК України встановлено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до 1 року.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_8 офіційно працевлаштований обрубувачем в ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод».

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції вищезазначене не врахував, та призначив покарання у виді виправних робіт строком на 3 місяці, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, колегія суддів бере до уваги вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання колегія суддів бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєного злочину, який на підставі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, спрямований проти життя та здоров`я особи, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ч.1 ст. 420 КК України підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_8 покарання з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Покровського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2025 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання за ч.2 ст. 125 КК України скасувати.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді 6 місяців виправних робіт, із відрахуванням із суми заробітку в доход держави у розмірі 10 відсотків.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційних скарг до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді