Справа №195/611/25
Провадження № 1-кп/195/76/25 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.06.2025 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищетарасівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, маючого середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до вимог ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України,
28 березня 2025 року приблизно о 12 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився в якості гостя у будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу господаря ОСОБА_5 , та, спілкуючись між собою, вживали алкогольні напої. Після вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 щоб той допив алкогольний напій та йшов до себе додому, а сам пішов відпочивати в окрему кімнату вищевказаного будинку. Після чого, ОСОБА_4 , допивши алкогольний напій, вийшов з даного будинку на територію вищевказаного домоволодіння, де, проходячи повз господарської будівлі гаражу помітив, що навісний замок на воротах вказаного гаражу не зачинений. В цей час, у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та усвідомлював, що в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022 зі змінами, дію якого продовжено на момент вчинення злочину, в порядку передбаченим ст.6 Законом України «Про правовий режим воєнного стану», який є особливим правовим режимом, раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна, яке можна продати, належного ОСОБА_5 , яке зберігалося в приміщенні даного гаражу, поєднане із проникненням до даного іншого приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в цей же день, тобто 28 березня 2025 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи в умовах правового режиму воєнного стану, підійшов до господарської будівлі гаражу, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи, що власник домоволодіння ОСОБА_5 заснув в приміщенні кімнати будинку за даною адресою та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вчинення механічних дій, зняв незачинений навісний замок, тим самим відчинив ворота гаражу та проник в середину приміщення гаражу, де виявив та викрав лобзик електричний марки «ZENIT» модель «ЗПЛ-980» та шліфувальну машину кутову акумуляторну марки «Revolt» модель «AG 20/125M», які поклав до власного поліетиленового пакету, що мав при собі та виніс їх із приміщення гаражу за межі території вказаного домоволодіння, тим самим з місця вчинення злочину зник із викраденим чужим майном та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1062/25 від 09.04.2025 року, ринкова вартість досліджуваних об`єктів, з урахуванням зносу, станом на 28.03.2025, становила: лобзик електричний марки «ZENIT» модель «ЗПЛ-980», бувший у користуванні 1270 грн. 50 грн.; шліфувальна машина кутова акумуляторна марки «Revolt» модель «AG 20/125M», бувша у користуванні 2144 грн. 10 коп.
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3414,60 грн.
Крім того, 31 березня 2025 приблизно о 09 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме шліфувальною машиною, яка належить ОСОБА_6 , на праві приватної власності.
Отримавши вказану шліфувальну машину, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та в подальшому реалізував дане майно, виручені кошти витратив на власні потреби.
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 , незаконно, повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму, та розпорядився незаконно набутим шахрайським шляхом майном на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно 28 березня цього року прийшов до знайомого ОСОБА_7 , де вони випили спиртного. Останній приліг відпочити, а він відкрив та зайшов до гаражу, де побачив лобзик і шліфувальну машину, які помістив до пакету та виніс. Ці речі він продав. Крім того, в березні цього року взяв у знайомого ОСОБА_8 шліфувальну машину, яка пообіцяв повернути. Однак, не повернув, а продав її. Просить суд суворо не карати, т.я. висновки для себе зробив.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, т.я. майно повернуто в робочому стані. Потерпілий просить суд не карати обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про проведення судового розгляду у його відсутність. Просить призначити покарання не пов`язаного із позбавленням волі.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, пояснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши згоду учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежившись наданими обвинуваченим і потерпілим ОСОБА_5 показань, а також документами, які характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, характеристику, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому суд керується вимогами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості, яке згідно вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином, та нетяжким злочином, дані про особу винного, посередню характеристику, його відношення до скоєного, думку потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Відповідно до п.п.2,3,10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш суворе покарання особам, скоївшим злочин на грунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш суворе покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступень тяжкості наслідків, які настали.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, наявність посередньої характеристики, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, і вважає необхідним призначити за ч.2 ст.190 КК України покарання у вигляді обмеження волі, та мінімальну міру покарання у вигляді позбавлення волі, яка передбачена санкцією частини 4 статті 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України та ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши громадянина ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно громадянина ОСОБА_4 не обирався.
Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.337, 368, 370, 373-374, 376, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд
визнати винним громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.4 ст.185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років;
- за ч. 2 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 (двох) років.
На підставі вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.
На підставі вимог ст.75 КК України звільнити громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Речові докази по кримінальному провадженню:
-СD -R диск з надписом «hр» прозорого кольору, на якому знаходиться відеозапис проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , - який долучений та знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.133);
-лобзик електричний марки «ZENIT» модель «ЗПЛ-980» чорно-зеленого кольору,який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 на підставі розписки від 10.04.2025 року - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.43);
-шліфувальну машину кутову акумуляторну марки «Revolt» модель «AG 20/125M», чорно-бірюзового кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 на підставі розписки від 10.04.2025 року - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.43);
Стягнути з громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення судово -товарознавчої експертизи № 1063/25 від 09.04.2025 в розмірі 400 (чотириста ) грн. 00 коп.
Стягнути з громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення судово -товарознавчої експертизи № 1062/25 від 09.04.2025 в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп.
Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ст.615 ч.15 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

27.06.2025