Справа № 482/693/25
Номер провадження 1-кп/482/128/2025
ВИРОК

Іменем України

05 серпня 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000016 від 18.01.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України,-

встановив:

18.01.2025, близько 02:00 годин, (більш точного часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 , знаходився поряд з територією домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 . В цей час, достовірно знаючи про те, що зазначеній території знаходиться транспортного засіб мопед марки «SUZUKI Lets 2», модель «АZ50Т», за номером шасі « НОМЕР_1 », синього кольору, 1998 року випуску, що належить ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу пройшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Далі знаходячись на подвір`ї домоволодіння через незачинені на замок двері пройшов у середину підсобного приміщення, де знаходився транспортного засіб мопед марки «SUZUKI Lets 2», модель «АZ50Т», за номером шасі « НОМЕР_1 », синього кольору, 1998 року випуску.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, без відома та всупереч волі власника, не приводячи двигун мопеда в дію, шляхом штовхання за допомогою фізичної сили викотив його з території домоволодіння та покотив у бік с. Зайве, Миколаївського району, Миколаївської області.

У подальшому, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим транспортним засобом на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України від 11.11.2024 №4024-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 10.11.2024 строком на 90 діб до 05 год. 30 хв. 08.02.2025.

18.01.2025, близько 02:00 годин, (більш точного часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 , знаходився поряд з територією домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 . В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного домоволодіння з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно та протиправно з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу пройшов на неогороджену територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Знаходячись на території подвір`я вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 через незачинені на замок двері пройшов у середину підсобного приміщення, де на підлозі помітив та викрав мотокосу марки «Vitals», модель «ВК 521а», червоного кольору, вартістю 3900 грн., та ланцюгову бензопилу марки «Vitals», модель «BKZ 4523 «15»», вартістю 4200 грн., які належать ОСОБА_7 .

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду у розмірі 8100 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

27 березня 2025 року між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, у зв`язку з чим судом проводиться розгляд угоди про визнання винуватості, укладеної 27.03.2025 року між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно з угодою, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 :

-за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років;

-за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1.ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання обвинуваченого з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за:

-ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану;

-ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 289 КК України) та тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України), внаслідок яких було завдано шкоду фізичній особі потерпілій ОСОБА_6 .

Прокурором від потерпілої отримано заяву від 27.03.2025 року, відповідно до якої остання надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_4 . Також згідно із заявою від 27.03.2025 року, потерпіла просила розглянути кримінальне провадження без її участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_4 не заперечувала, вказала, що не має претензій до обвинуваченого. Шкода завдана потерпілій, відшкодована у розмірі 8100,00 грн. шляхом повернення викраденого майна.

Враховуючи зазначене, угода про визнання винуватості, яка укладена 27.03.2025 року між прокурором та обвинуваченим, та за участю захисника, відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, надані йому законом, та положення ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені. Крім цього, обвинувачений стверджував, що вищевказана угода про визнання винуватості укладена ним із прокурором добровільно, в присутності захисника, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам потерпілого та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення судової експертизи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 472, 473-476 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 березня 2025 року, укладену між процесуальним прокурором у кримінальному провадженні прокурором Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратуриОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04.02.2025 року у справі №482/172/25 на транспортний засіб мопед марки «SUZUKI», моделі «AZ50T», номер шасі « НОМЕР_1 », синього кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , - скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речовий доказ по справі - транспортний засіб мопед марки «SUZUKI», моделі «AZ50T», номер шасі « НОМЕР_1 », синього кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 та який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів на території відділення поліції № 6 Миколаївського РУП за адресою: м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172, - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Держави витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №262 від 28.01.2025 року, вартістю 1135,92 (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 92 копійки) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1