У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональними органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000614, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональними органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000614, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

24 липня 2025 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 22 липня 2025 року) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000614, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 07.08.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України. Встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць. Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України. Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Всупереч вказаним нормам Президент російської федерації (далі - рф), а також інші невстановлені на цей час представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил рф (далі по тексту -ЗС рф) на територію України. Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Київській, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово був продовжений, та діє і по нині. Крім того, 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Розуміючи вищевказані обставини громадянка України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також іншими невстановленими особами, маючи вплив на відповідних посадових осіб та тісні взаємозв`язки з іншими працівниками лікарень м. Києва, налагодила протиправний механізм із отримання неправомірної вигоди за надання послуг військовозобов`язаним особам з ухилення від призову та мобілізації шляхом формування фіктивних лікарських висновків, які в подальшому стають підставою для отримання інвалідності. Разом з тим, ОСОБА_4 , являючись громадянкою України, достеменно знаючи, що російська федерація здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 встановлено порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, розуміючи, що перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, являється протиправним, маючи корисливу мету, прийняла добровільне рішення про перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, шляхом налагодження схеми серед свого лікарського оточення, за допомогою яких, в подальшому підроблялися лікарські висновки, що виражалося у невідповідності фактичному стану здоров`я людини, а також здійсненні медичного дослідження без присутності особи, усвідомлюючи при цьому, що своїми діями остання перешкоджає законній діяльності структурним підрозділам ЗС України, зокрема територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК), в проведенні мобілізаційних заходів, що полягають в підготовці та накопиченні військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами військового часу. Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не пізніше 13.01.2025, громадянка України ОСОБА_4 , маючи на меті отримання прибутку у вигляді частини від суми грошових коштів отриманих від осіб, які до неї звернуться за наданням допомоги в ухиленні від призову на військову службу, використовуючи власні зв`язки та тісні взаємовідносини з іншими працівниками лікарень м. Києва, маючи фактичну можливість забезпечити учаснику ухилення від призову на військову службу, шляхом зняття їх з військового обліку, прийняла рішення про здійснення перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зниження мобілізаційного потенціалу ЗС України та інших військових формувань. Діючи на виконання свого злочинного умислу та переслідуючи корисливий мотив, громадянка України ОСОБА_4 , за невстановлених органом досудового розслідування обставин, вступила у попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами лікарями Так, 26.02.2025 року приблизно о 14 годині 50 хвилині ОСОБА_4 за грошову винагороду в розмірі 100$ організувала ОСОБА_5 проходження для подальшого здійснення перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період консультацію у лікаря Київської обласної клінічної лікарні №1. За результатами проведеної консультації, ОСОБА_5 безпідставно виписано направлення на стаціонарне лікування, а також направлення на медичні дослідження, що надасть змогу останньому в подальшому видати фіктивні лікарські документи, які стануть підставою для отримання ним групи інвалідності та зняття з військового обліку. Після чого, не пізніше 12.03.2025 року ОСОБА_5 за вказівкою від ОСОБА_4 прибув до Київської міської клінічної лікарні №6 за адресою: м. Київ, вул. Любомира Гузара 3, де його було фіктивно розміщено на стаціонарне лікування. В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 та на виконання вказівок останньої, виписала ряд медичних направлень, а також аналізів, для подальшого проходження їх ОСОБА_5 та формуванням медичної справи, яка в подальшому слугувала для оформлення інвалідності. У подальшому, 18.03.2025 за невстановлених розслідуванням обставин ОСОБА_5 повідомлено, що 20.03.2025 йому необхідно з`явитися до Київської міської клінічної лікарні №6 за адресою: м. Київ, вул. Любомира Гузара 3, для завершення проходження так званого стаціонарного лікування та передачі другої частини грошових коштів у розмірі 900$ ОСОБА_4 . З метою підтвердження фіктивного діагнозу ОСОБА_5 та з метою перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період за сприяння ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб ОСОБА_5 надали результати начебто проведеного лікарського дослідження, без його належного проведення, та виписали на підставі фіктивного дослідження консультаційний висновок. Разом з цим, з метою аргументації підстав для отримання інвалідності, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період направила ОСОБА_5 19.05.2025 для проходження обстеження нижніх кінцівок. Сформована таким чином лікарська справа стосовно ОСОБА_5 за невстановлених розслідуванням обставин подана на розгляд до Київської міської лікарні №6, як наслідок ОСОБА_5 призначено прибути до лікарні на засідання лікарів 17.07.2025 для ухвалення рішення на підставі вищевказаних документів групи інвалідності та зняття з військового обліку. У ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження 17.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва проведено обшук в будівлі Київської обласної клінічної лікарні, за адресою: м. Київ, вул. Загорівська, 1 де вилучено роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання івалідності ОСОБА_6 , на 18 арк., копію журналу «МСЕК 1 2024 Алфавітка», де міститсья інформація ОСОБА_7 , на 2 арк., роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання івалідності ОСОБА_8 , на 7 арк. У ході огляду встановлено, що вилучені речі мають значення для досудового розслідування кримінального провадження та після цього визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у порядку передбаченим КПК України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних тонших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. У вказаному випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його вилучили. Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. На даний час виникла необхідність у арешті вилучених 17.07.2025 під час проведення обшуку в будівлі Київської обласної клінічної лікарні, за адресою: м. Київ, вул. Загорівська, 1, матеріальних об`єктів, з метою виконання завдань кримінального провадження щодо запобігання можливості їх приховування, пошкодження чи псування, втрати чи знищення, використання, передачі та відчуження, а також з метою збереження речових доказів, просив винести ухвалу про арешт майна, що вилучено у ході проведення обшуку де в будівлі Київської обласної клінічної лікарні, за адресою: м. Київ, вул. Загорівська, 1, під час проведення якого, виявлено та вилучено роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання івалідності ОСОБА_6 , на 18 арк., копію журналу «МСЕК 1 2024 Алфавітка», де міститсья інформація ОСОБА_7 , на 2 арк., роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання інвалідності ОСОБА_8 , на 7 арк.

В судове засідання прокурор з`явився, клопотання підтримав частково, з врахуванням вже повернутого майна, просив його задовольнити та накласти арешт на роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання івалідності ОСОБА_6 , на 18 арк., копію журналу «МСЕК 1 2024 Алфавітка», де міститсья інформація ОСОБА_7 , на 2 арк.

Третя особа стосовно майна якої вирішується питання про арешт в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000614, 07.08.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією зач. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: посадові особи Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» використовуючи своє службове становище організували протиправну схему із отримання фіктивних лікарських висновківгромадянами України призовного віку з метою подальшого уникнення мобілізації; повідомлено про підозру ОСОБА_4 (а.с.7).

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року (справа №760/19321/25), клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - про надання дозволу на обшук в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614 від 07.08.2024р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, - задоволено частково; надано слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000614 від 07.08.2024р., та прокурорам групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000614 від 07.08.2024р., дозвіл на проведення обшуку лише в службових кабінетах експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (кабінетах проведення засідань), розташованих в будівлі Київської обласної клінічної лікарня № 1, що за адресою: м. Київ, вул. Загорівська, 1, яка на праві власності зареєстрована за Територіальною громадою сіл селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради, з метою відшукання: персональних електронно-обчислювальних машин (комп`ютерної техніки), носіїв інформації (ПЕОМ, ноутбуків, планшетів, флеш-носіїв, жорстких дисків та магнітних носіїв інформації), мобільних телефонів, на яких може міститись інформація щодо підроблення лікарських висновків з метою отримання відстрочки від призову громадянами України у тому числі з подальшим отриманням інвалідності; консультаційних висновків лікарів, лікарських справ, інших документів (в тому числі в електронному вигляді), що стали підставою для отримання інвалідності наступними громадянами України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також невстановлених осіб ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 , ОСОБА_19, ОСОБА_20 , ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 . В задоволенні іншої частини клопотання відмовити (а.с. 271 - 273).

Як вбачається з Протоколу обшуку від 17 липня 2025 року, у ході проведення обшуку у приміщенні розташованому, за адресою: в будівлі Київської обласної клінічної лікарні, за адресою: м. Київ, вул. Загорівська, 1, під час проведення якого, виявлено та вилучено роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання івалідності ОСОБА_6 , на 18 арк., копію журналу «МСЕК 1 2024 Алфавітка», де міститься інформація ОСОБА_7 , на 2 арк., роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання івалідності ОСОБА_8 , на 7 арк. (а.с. 264 - 270).

Постановою про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 15 липня 2025 року, визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0000614 від 07.08.2025 року наступні речі: роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання івалідності ОСОБА_6 , на 18 арк., копію журналу «МСЕК 1 2024 Алфавітка», де міститься інформація ОСОБА_7 , на 2 арк. (а.с. 260 - 261).

Як вказано було прокурором в судовому засіданні, інше вилучене майно було повернуто власнику.

Також, слідчим суддею було досліджено додані до клопотання прокурором Рапорт про виявлення кримінального правопорушення (а.с. 9 - 11), Повідомлення про кримінальне правопорушення (а.с. 12), Повідомлення про початок досудового розслідування (а.с. 13), Доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку ст. ст. 39, 40, 41 КПК України) (а.с. 17 - 18), Листи щодо виконання доручення (а.с. 19 - 20, 34 - 36, 41, 44, 52 - 53, 239 - 242), Протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 15 січня 2025 року (а.с. 47 - 51), Протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 08 січня 2025 року, від 11 жовтня 2024 року, від 15 жовтня 2025 року, від 17 жовтня 2025 року, від 23 жовтня 2025 року, від 24 жовтня 2025року, від 22 жовтня 2025 року, від 25 жовтня 2025 року, від 16 жовтня 2025 року, від 10 жовтня 2025 року, від 14 жовтня 2025, від 16 жовтня 2025 року, від 21 жовтня 2025 року, від 22 жовтня 2025 року, від 10 квітня 2025 року, від 09 квітня 2025 року, від 14 квітня 2025 року , від 15 квітня 2025 року, від 10 квітня 2025 (а.с. 54 - 89, 117 - 157, 163 - 194, 199 - 217, 227 - 235), Протоколи за результатами негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 260 КПК України - аудіо-, відеоконтроль особи від 17 лютого 2025 року, від 05 березня 2025 року, від 28 квітня 2025 року, від 23 квітня 2025 року, від 16 квітня 2025 року (а.с.90 - 116, 218 - 226), Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 28 лютого 2025 року (а.с. 195 - 198), Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 03 липня 2025 року (а.с. 236 - 238), Протокол огляду від 17 липня 2025 року (а.с. 262 - 263).

Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що до клопотання додані копії документів, що частково підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298 - 2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що частина майна, яке було вилучено 17 липня 2025 року при проведенні обшуку у приміщенні розташованому, за адресою: в будівлі Київської обласної клінічної лікарні, за адресою: м. Київ, вул. Загорівська, 1, а саме: роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання інвалідності ОСОБА_6 , на 18 арк., копію журналу «МСЕК 1 2024 Алфавітка», де міститься інформація ОСОБА_7 , на 2 арк. визнано речовими доказами у кримінальному проваджені №0000614 від 07.08.2025 року; інше вилучене майно було повернуто власнику.

Прокурор звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на частину зазначеного вище майна з метою збереження речових доказів.

Тож, клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональними органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000614, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, та додані до нього матеріали,містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна на частину вилучених речей та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні прокурора майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняпрокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональними органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000614, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено 17 липня 2025 року при проведенні обшуку у приміщенні розташованому, за адресою: в будівлі Київської обласної клінічної лікарні, за адресою: м. Київ, вул. Загорівська, 1, а саме: роздруківку з Державного електронного реєстру ЕКОПФО, щодо отримання інвалідності ОСОБА_6 , на 18 арк., копію журналу «МСЕК 1 2024 Алфавітка», де міститься інформація ОСОБА_7 , на 2 арк.

У задоволенні клопотання в іншій частині, - відмовити.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1