Справа № 296/1948/20
У Х В А Л А

Іменем України

20 серпня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 01.10.2024 року обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання, якого з місця затримання доставити до суду для вирішення питання про обрання відносно нього міри запобіжного заходу.

Ухвалою суду від 28 січня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, до 28 березня 2025 року (включно).

Ухвалою суду від 13 березня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, до 11 травня 2025 року (включно).

Відповідно до ухвали суду від 24 квітня 2025 року, ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 357 КК України - закрито.

Крім того, вказаною ухвалою суду провадження у справі по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, в частині обвинувачення за епізодом повторного таємного викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 на загальну суму 235 грн 49 коп. (24.05.2020 року) та ОСОБА_7 на суму 549 грн. 00 коп. (02.02.2020 року), 1109 грн. 00 коп. (02.02.2020 року), 517 грн. 00 коп. (03.02.2020 року), 252 грн. 00 (03.02.2020 року), 762 грн. 30 коп. (03.02.2020 року), 610 грн. 60 коп. (03.02.2020 року), 1161 грн. 05 коп. (03.02.2020 року) - закрито, у зв`язку з тим, що кримінальна протиправність даного діяння втратила чинність.

Ухвалою суду від 07 травня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, до 05 липня 2025 року (включно).

Ухвалою суду від 26 червня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, до 24 серпня 2025 року (включно).

20.08.2025 року розгляд справи по суті не можливий, у зв`язку з неявкою у судове засідання потерпілих.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений в ході судового розгляду справи неодноразово не з`являвся в судові засідання, у зв`язку з чим перебував у розшуку, що вказує на спроби ухилитися від понесення покарання за вчинені кримінальні правопорушення, які відносяться до проступків, нетяжкого та тяжкого злочинів. Сторона обвинувачення вважає, що забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків обвинуваченого можливе лише у разі перебування останнього під вартою, тобто із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, ризики, на які посилається прокурор, нічим не підтверджені, обвинувачений не з`являвся до суду з поважних причин. На підставі викладеного сторона захисту звернулась до суду з клопотанням про заміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Розглянувши зазначені клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, останній ухилявся від явки до суду, що має наслідком затягування розгляду вказаного провадження більше 4 років, раніше судимий, неодружений, не працевлаштований, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати обвинуваченого від вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений систематично не з`являвся до суду, про наявність в нього даного кримінального провадження, яке слухається в суді по суті був обізнаний, долею справи не цікавився та про причини своєї неявки суд не повідомляв. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01.10.2024 року обвинувачений був оголошений в розшук.

Судом також враховується, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушень, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.

Також на даний час в провадженні Корольовського районного суду м.Житомира пепебуває інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , що свідчить про можливість його негативної поведінки у суспільстві в подальшому.

На підставі викладеного, суд вважає можливим та необхідним клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, а клопотання сторони захисту - залишити без задоволення з мотивів, що викладені вище.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 179, 194 КПК України та керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, до 18 жовтня 2025 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1