Cправа №505/2510/25
Провадження №1-кс/505/1140/2025
УХВАЛА

Іменем України

07.08.2025 м. Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №- 0000532 від 19.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання слідчого та наданих матеріалів встановлено, що 18 липня 2025 року до чергової частини Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від НОМЕР_1 прикордонного загону про те, що в ході протидії незаконному переправленню через державний кордон України осіб, чоловічої статі віком від 18 до 60 років, яким на період дії воєнного стану в Україні виїзд за межі території України заборонено, було виявлено групу осіб з числа місцевих мешканців Подільського району Одеської області, які організували так званий канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску, з корисливих мотивів, а саме за грошову винагороду. (ЄО 8626 від 18.07.2025).

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами організовував незаконне переправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 через державний кордон України, за що мав отримати грошові кошти у сумі 1000 доларів США.

Зважаючи на виниклі обставини, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а також відшукання та вилучення речових доказів, а саме: рукописних та друкованих записів, банківських карток, технічних засобів, в тому числі мобільних телефонів, сім-карт мобільних операторів, а також коштів отриманих злочинним шляхом, 02.08.2025 проведено огляд місці події на ділянці місцевості за координатами (48.173063, 29.163711), в ході якого було виявлено транспортний засіб марки «HYUNDAI» моделі ELANTRA, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належні ОСОБА_9 .

Слідчий зазначає, що вищевказані предмети вилучені в ході вказаних слідчих дій та являються речовими доказами по кримінальному правопорушенню, а тому на них необхідно накласти арешт.

Від слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_9 надіслала до суду письмові заперечення, згідно останніх доповнень яких просила відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що посилання слідчого на те, що вищевказані предмети вилучені в ході вказаних слідчих дій являються речовими доказами, є загальним та формальним, не підтвердженим жодним належним доказом у матеріалах клопотання, а також не вказано та не обґрунтовано які саме слідчі дії проводитимуться під час досудового розслідування, оскільки обшук авто уже відбувся на місці скоєння злочину, підтвердженням вказаного є протокол огляду. У поданому клопотанні та доданих матеріалах не зазначено, які саме обставини злочину підтверджуються вилученим транспортним засобом, не наведено відомостей про виявлення слідів злочину, які потребують фіксації, а також не долучено жодного документу, що свідчив би про призначення чи необхідність призначення експертного дослідження. Отже, вказівка слідчого про те, що автомобіль підлягає арешту, а в подальшому експертизі, не ґрунтується на фактичних даних, що прямо суперечить вимогам статей 98, 170, 171 КПК України. У матеріалах клопотання відсутні достатні підстави вважати, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які належать їй, підлягають арешту згідно зі ст.170 КПК України. Клопотання просила розглянути у її відсутність.

Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки слідчий та власник майна надали до суду письмові заяви про розгляд клопотання за їх відсутністю, суд вважає, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна мають бути зазначені підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно з ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Проте слідчим така підстава не обґрунтована.

Вивчивши доводи слідчого, а також дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що вказане у клопотанні обґрунтування не відповідає вимогам ст.170, 171, 173 КПК України, оскільки не містить достатніх фактичних та правових підстав, які б свідчили про необхідність застосування арешту майна.

Посилання слідчого на те, що вилучені речі є доказами злочину та підлягають експертним дослідженням, є загальним та формальним, не підтвердженим жодним належним доказом у матеріалах клопотання.

У поданому клопотанні та доданих матеріалах не зазначено, які саме обставини злочину підтверджуються вилученим транспортним засобом, не наведено відомостей про виявлення слідів злочину, які потребують фіксації, а також не долучено жодного документу, що свідчив би про призначення чи необхідність призначення експертного дослідження.

Отже, вказівка слідчого про те, що автомобіль підлягає експертизі, не ґрунтується на фактичних даних, що прямо суперечить вимогам статей 98, 170, 171 КПК України.

У матеріалах клопотання відсутні достатні підстави вважати, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які належать ОСОБА_9 , підлягають арешту згідно зі ст.170 КПК України,

З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для накладення арешту на транспортний засіб марки «HYUNDAI», моделі ELANTRA, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , а отже у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000532 від 19.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, - відмовити.

Зобов`язати орган досудового розслідування - СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області повернути власнику майна ОСОБА_9 транспортний засіб марки «HYUNDAI», моделі ELANTRA, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1