Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 15.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 14.06.2025 року, приблизно о 22 год. 17 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзної частини вул. П. Сагайдачного, зі сторони Поштової площі у напрямку Контрактової площі, що у м. Києві, в лівій (другій) смузі при наявності двох смуг для руху в попутному та двох смуг для руху в зустрічному напрямках руху. Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1., розташованого поблизу будинку № 8 по вул. П. Сагайдачного у м. Києві,

У цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході, справа наліво по ходу руху автомобіля «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 рухалася пішохід ОСОБА_5 .

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_4 виявились у тому, що він, керуючи автомобілем «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. П. Сагайдачного, зі сторони Поштової площі у напрямку Контрактової площі, що у м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 не врахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.1, які інформували його про наявність цього переходу, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_5 , внаслідок чого поблизу будинку № 8 по вул. П. Сагайдачного у м. Києві скоїв наїзд на останню.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження: закрита травма поперекового відділу хребта: компресійний перелом тіла 3 поперекового хребця; переломи поперечних відростків 4, 5 поперекових хребців справа, які у своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження щодо нього з підстав п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що він з потерпілою примирилися, претензій до нього остання не має.

Обвинувачений зазначив, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, роз`яснені йому судом, не оспорює обставини, викладені в інкримінованому йому обвинуваченні, повністю визнає свою провину.

Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що з обвинуваченим примирились, вона не має претензій до ОСОБА_4 , завдана шкода їй відшкодована повністю, не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з наведених вище підстав.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, інші матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В своїй постанові від 05.10.2021 у справі №715/2106/20 (провадження №51-3613км21) колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

Обов`язковою процесуальною умовою для встановлення такої підстави звільнення від кримінальної відповідальності, як «примирення особи, яка вчинила злочин, з потерпілим», відповідно до положень ст. 46 КК України, під час розгляду відповідного питання в суді є підтвердження факту примирення винного з потерпілим, зокрема і під час з`ясування думки потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цією підставою.

При вирішенні клопотання суд враховує те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, одружений, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні нетяжкого необережного злочину, з потерпілою ОСОБА_5 примирився, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності з підстав примирення не є реабілітуючою обставиною.

Крім того, суд переконався в тому, що обвинувачений та потерпіла за вище викладених обставин дійсно примирилися.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експертів.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз (Постанова ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).

Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні судових автотехнічної та інженерно-транспортної експертизи становлять по 3565 грн. 60 коп.

Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначених експертиз в сумі 7 131 грн. 20 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 15.06.2025 - закрити.

Речовий докази:

- Автомобіль марки «Chery Tiggo», н.з. НОМЕР_1 - залишити у власності ОСОБА_4 .

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 7 131 грн. 20 коп. (сім тисяч сто тридцять одна грн. 20 коп.).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1