Справа № 357/9574/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт з додатками та з угодою про визнання винуватості, складені у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001413 від 18.06.2025 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127 КК України,

установив:

28.03.2025 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_8 разом із двома особами, досудове розслідування відносно яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 1 та Особа 2), прийшли за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 та зайшли до кімнати де перебував останній. Перебуваючи у кімнаті, ОСОБА_8 разом із вищевказаними особами розбудили ОСОБА_5 та запропонували йому пройти з ними під приводом розмови, на що ОСОБА_5 погодився. Вказані особи направились за місцем проживання одного з них (Особа 1), а саме за адресою: АДРЕСА_2 , про що повідомили ОСОБА_9 , однак останній сказав, що не бажає проводити з ними час, внаслідок чого між особою, досудове розслідування стосовно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 2) та ОСОБА_5 виник конфлікт та вказана особа наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область правого плеча, після чого наніс ще один удар кулаком правої руки в область живота та під погрозою застосування фізичного насильства змусив ОСОБА_5 направитися з ними. В цей час, на фоні раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , у ОСОБА_8 та двох осіб, досудове розслідування відносно яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні, виник спільний умисел, спрямований на заподіяння потерпілому сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненого з метою залякування останнього (катування).

З цією метою ОСОБА_8 разом з двома особами, досудове розслідування відносно яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні та ОСОБА_5 прийшли за місцем проживання одного з них (Особа 1), а саме за адресою: АДРЕСА_2 та перебуваючи у приміщенні літньої кухні, що розташована на території домоволодіння особа, досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 2), висловлюючи погрози фізичною розправою в бік потерпілого ОСОБА_5 , примушував його до вживання алкогольних напоїв, а саме пива. ОСОБА_5 , сприйняв вказані погрози, як реальні, у зв`язку із чим побоюючись за своє життя та здоров`я, був змушений вжити алкогольні напої.

Далі, діючи із вказаним спільним наміром, особа досудове розслідування стосовно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 2), грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, передбачені ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та ч. 1 ст. 28 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, діючи умисно, взяв у праву руку металеві манікюрні ножиці, схопив потерпілого лівою рукою за волосся, почав відрізати його, глузуючи при цьому із ОСОБА_5 . У вказаний момент ОСОБА_8 та інша особа, досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 1), діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, здійснювали відео фіксацію знущань над ОСОБА_5 .

В подальшому, під час вживання алкогольних напоїв, особа, досудове розслідування стосовно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 1) вирішив вжити наркотичні засоби, а саме «канабіс», у зв`язку із чим дістав з-під столу у літній кухні пристрій для паління наркотичних засобів та «канабіс». Після цього, до вживання наркотичного засобу приєднався ОСОБА_8 та особа, досудове розслідування стосовно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 2), в свою чергу останній, знаходячись поблизу ОСОБА_5 пропонував йому вжити наркотичні засоби. Після відмови ОСОБА_5 на дану пропозицію, особа, досудове розслідування стосовно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 2) взяв до рук ніж та висловлюючи погрози в бік ОСОБА_5 , примушував його до таких дій. ОСОБА_5 , сприймаючи вказані погрози за реальні, був змушений вжити наркотичний засіб «канабіс», після чого почав перебувати у безпорадному стані.

Коли ОСОБА_5 знаходився у безпорадному стані, ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар в область спини та один удар у область живота останнього.

Окрім цього, у вказаний момент, особа, досудове розслідування стосовно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 1) діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та заподіяння фізичних страждань останньому, взяв пневматичну гвинтівку, зарядивши яку, здійснив три постріли в праву ногу ОСОБА_5 , після чого штовхнув, внаслідок чого потерпілий впав зі стільця на підлогу.

Далі, ОСОБА_8 та особа, досудове розслідування стосовно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні (Особа 1), взявши ОСОБА_5 під руки, винесли останнього за територію приватного домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок таких дій ОСОБА_8 та двох осіб, досудове розслідування відносно яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні, неповнолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин 2 та 4 пальців правої ступні, наявність на фоні набряку на 2 пальці садна та на 4 пальці рани.

Своїми умисними діями, які виразились в побитті та знущанні над неповнолітнім ОСОБА_5 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось погрозами фізичною розправою, нанесенням тілесних ушкоджень та залякуванням потерпілого, ОСОБА_8 та двоє осіб, досудове розслідування відносно яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні, спричинили потерпілому сильний фізичний біль та моральні страждання.

Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 127 КК України, як катування, тобто умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненому з метою покарати її за дії, вчинені нею та з метою залякування, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

22 липня 2025 року, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 , у присутності адвоката ОСОБА_7 , за згоди неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Зазначена угода була надана суду з клопотанням про її затвердження.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_8 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, також сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 127 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років, зі звільненням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном два роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим…

У відповідності до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_8 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбаченіст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілий ОСОБА_5 , також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, та згоден на її укладення.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, в обсязі пред`явленої підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 2 ст. 127 КК України.

Суд, в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 22 липня 2025 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Позовні вимоги у справі відсутні.

Також, у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_8 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 12471 грн. 11 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 липня 2025 року, що була укладена між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 , у присутності адвоката ОСОБА_7 , за згоди неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_4 .

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

ОСОБА_8 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 127 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, з іспитовим терміном два роки.

Зобов`язати ОСОБА_8 , у відповідності до п. п. 1, 2 ч.1 п. 2 ч. 3 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.03.2025 по 26.05.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати на проведення судових експертиз у сумі 12471 грн. 11 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_10