У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.06.2025р. включно.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.06.2025р. включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, щодо продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказує, що слідчим суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного та його процесуальну поведінку.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000258 від 27.03.2025р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія-електрика військової частини НОМЕР_1 , 26.03.2025, близько 21:41 години, у вечірній (темний) час доби, за відсутності опадів, він, у порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки "Skoda Octavia", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та під час руху по сухій, чистій, асфальтованій проїжджій частині вулиці Миру в селі Виноградівка Баштанського району Миколаївської області, що має дві смуги, призначені для руху в обох напрямках (по одній в кожному напрямку), грубо порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 та п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 16.11 ПДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, ОСОБА_6 проявив неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змін, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, рухаючись по другорядній дорозі, здійснив виїзд на нерегульоване перехрестя нерівнозначних проїжджих частин автодороги Н-11 та вулиці Миру, де всупереч вимогам дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Розділу 33 ПДР України, не надав перевагу у русі транспортним засобам (вантажному автомобілю марки «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у з`єднанні з зі спеціалізованим напівпричепом-цистерною марки «Everlast EVL-P-30-03», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 , та автомобілю марки «ВАЗ-217030», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 ), які наближались до даного перехрещення проїжджих частин по головній дорозі (автодорозі Н-11), незалежно від напрямку їх подальшого руху, внаслідок чого допустив зіткнення із вказаним вище вантажним автомобілем. У процесі після контактного переміщення та неконтрольованого руху вантажний автомобіль марки «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у з`єднанні зі спеціалізованим напівпричепом-цистерною марки «Everlast EVL-P-30-03», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 , здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із автомобілем марки «ВАЗ-217030», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався йому назустріч в межах своєї смуги руху, внаслідок чого відбулось загорання даних транспортних засобів, а їх водії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 загинули на місці події.

28.03.2025р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.05.2025р. включно.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.В обґрунтування клопотання зазначив, що для завершення досудового розслідування необхідно: провести слідчі експерименти зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; отримати висновки судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ; отримати висновки судових молекулярно-генетичних експертиз; отримати висновки судово-автотехнічних експертиз (технічного стану транспортного засобу); отримати висновок судової транспортно-трасологічної експертизи; зібрати характеризуючі матеріли відносно підозрюваного; призначити судову інженерно-транспортну експертизу (дослідження обставин і механізму ДТП); на підставі зібраних доказів вирішити питання про остаточну кваліфікацію дій підозрюваного; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Між тим на даний момент ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу, залишилися й на даний час.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали, необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя дійшов висновку про можливість продовження відносно ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000258 від 27.03.2025р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія-електрика військової частини НОМЕР_1 , 26.03.2025, близько 21:41 години, у вечірній (темний) час доби, за відсутності опадів, він, у порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки "Skoda Octavia", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та під час руху по сухій, чистій, асфальтованій проїжджій частині вулиці Миру в селі Виноградівка Баштанського району Миколаївської області, що має дві смуги, призначені для руху в обох напрямках (по одній в кожному напрямку), грубо порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 та п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 16.11 ПДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, ОСОБА_6 проявив неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змін, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, рухаючись по другорядній дорозі, здійснив виїзд на нерегульоване перехрестя нерівнозначних проїжджих частин автодороги Н-11 та вулиці Миру, де всупереч вимогам дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Розділу 33 ПДР України, не надав перевагу у русі транспортним засобам (вантажному автомобілю марки «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у з`єднанні з зі спеціалізованим напівпричепом-цистерною марки «Everlast EVL-P-30-03», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 , та автомобілю марки «ВАЗ-217030», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 ), які наближались до даного перехрещення проїжджих частин по головній дорозі (автодорозі Н-11), незалежно від напрямку їх подальшого руху, внаслідок чого допустив зіткнення із вказаним вище вантажним автомобілем. У процесі після контактного переміщення та неконтрольованого руху вантажний автомобіль марки «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у з`єднанні зі спеціалізованим напівпричепом-цистерною марки «Everlast EVL-P-30-03», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 , здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із автомобілем марки «ВАЗ-217030», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався йому назустріч в межах своєї смуги руху, внаслідок чого відбулось загорання даних транспортних засобів, а їх водії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 загинули на місці події.

28.03.2025р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.05.2025р. включно.

Постановою заступника керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 19 травня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 27.03.2025 продовжений до трьох місяців, тобто до 27 червня 2025 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що на даний час ризики встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується та наразі інкримінується ОСОБА_6 об`єктивно та беззаперечно, існує.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого загинуло дві особи, та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурором у суді першої інстанції вмотивовано доведено що, на теперішній час не можливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки необхідно: провести слідчі експерименти зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; отримати висновки судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ; отримати висновки судових молекулярно-генетичних експертиз; отримати висновки судово-автотехнічних експертиз (технічного стану транспортного засобу); отримати висновок судової транспортно-трасологічної експертизи; зібрати характеризуючі матеріли відносно підозрюваного; призначити судову інженерно-транспортну експертизу (дослідження обставин і механізму ДТП); на підставі зібраних доказів вирішити питання про остаточну кваліфікацію дій підозрюваного; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказані обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження підозрюваного, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2025 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді