Справа № 641/2332/25
Провадження № 1-кс/641/688/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Слобідського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 113 КК України, -

в с т а н о в и в:

28.04.2025 до слідчого судді з указаним клопотанням звернувся прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене, в ході проведення слідчого експерименту від 25.04.2025 у період часу з 12:37 год. по 13:02 год. за адресою: м. Харків, пр-т Аерокосмічний, 41/2, майно, а саме: 1) кришка червоного кольору з написом, поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії; 2) змив з поверхні кришки червоного кольору на одну ватну палицю, поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії - які є речовими доказами по даному кримінальному правопорушенню, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 29.03.2025 року за ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2025 до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , про те, що за адресою: м. Харків, пр-т Аерокосмічний, буд. 41/2, невстановлена особа здійснила підпал автомобіля «Mitsubishi Lancer» Д.Н.З. НОМЕР_1 . (ЖЕО №7361 від 29.03.2025).

Крім того, у подальшому встановлено, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який в подальшому продовжувався, приблизно в кінці березня початку квітня 2025, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, виник злочинний умисел на вчинення підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення. Так, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу на власному телефоні ТМ «Samsung» відкрила додаток «Telegram» через який до неї надійшла пропозиція заробітку грошей, від невстановленої під час досудового розслідуванням особи, за підпал релейної шафи вхідного світлофору на станції «Харків-Слобідський-Балашівка», на що остання надала згоду, отримала відповідні інструкції та домовилась про порядок отримання грошової винагороди. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в межах підготовки до підпалу, придбала паливний матеріал (бензин) та 08.04.2025 приблизно о 21:00 год. приїхала до релейної шафи вхідного світлофору на станції «Харків-Слобідський-Балашівка», що розташований поблизу будинку 31 по вулиці Переїзна Слобідського району в місті Харкові, яка є об`єктом, що має важливе народногосподарське та оборонне значення. Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи наслідки вчинення такого підпалу, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме зруйнування релейної шафи шляхом підпалу, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, облила паливним матеріалом релейну шафу та підпалила її. Після чого, здійснила відеофіксацію підпалу на власний мобільний телефон та відправила відеозвіт підпалу релейної шафи невстановленій особі у додатку «Telegram», за що отримала грошову винагороду в сумі 14 000 грн. Після цього, ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинула. Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, а саме у вчиненому під час воєнного стану з метою ослаблення держави підпалу, спрямованому на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення. Так, 25.04.2025 за адресою: м. Харків, пр-т Аерокосмічний, буд. 41/2, поведено слідчий експеримент, в ході якого виявлено кришку з під пляшки, з якої ОСОБА_6 поливала автомобіль. У зв`язку з чим вилучено кришку червоного кольору з написом, поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії, змив з поверхні кришки червоного кольору на одну ватну палицю, поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії. Враховуючи те, вилучені предмети: кришка червоного кольору з написом, поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії, змив з поверхні кришки червоного кольору на одну ватну палицю, поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії, являються речовим доказом по даному кримінальному провадженню, необхідно накласти на них арешт з метою забезпечення їх збереження.

Прокурор, слідчий в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись своєчасно та належним чином. Прокурор та слідчій надали суду заяви, в яких просили проводити розгляд клопотання за їх відсутності. Клопотання підтримали та просили задовольнити.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час проведення слідчого експерименту, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те,що прокурором надано докази, що тимчасове вилучене майно має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 100, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 113 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення слідчого експерименту від 25.04.2025 у період часу з 12:37 год. по 13:02 год. за адресою: м. Харків, пр-т Аерокосмічний, 41/2, майно, а саме: 1) кришка червоного кольору з написом, поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії; 2) змив з поверхні кришки червоного кольору на одну ватну палицю, поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 29.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_7