Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2317/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/316/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника «Тамерлан-1» ОСОБА_7 ,

представника

ТОВ «Електроремсервіс» ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі судове провадження №279/2317/25 за апеляційною скаргою директора ТОВ «Електроремсервіс» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.04.2025,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 .

Накладено арешт на:

- металеву великогабаритну деталь циліндричної форми, яку було виявлено на напівпричепі реєстраційний номер AA0192XF;

- металеву великогабаритну деталь циліндричної форми, яку було виявлено на напівпричепі реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- товарно транспортну накладну № 345 від 12.04.2025;

- товарно-транспортну накладну № 346 без зазначення дати,

які було вилучено в ході огляду місця події, що проводився 12.04.2025 в період часу з 16 год 00 хв. по 17 год. 40 хв. на автодорозі АД Р-49 Коростенського району Житомирської області (GPS координати 51,06232; 28.61042), з забороною права відчуження, розпорядження та користування.

В іншій частині клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «Електроремсервіс» ОСОБА_9 просить скасувати вище зазначену ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області у кримінальному провадженні №№0000286 від 13.04.2025 за ч.4 ст.185 КПК України про накладення арешту на майно Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту. При цьому, вважає, що орган досудового розслідування без будь-яких законних підстав зупинив затримав засоби, вніс відомості про надумане кримінальне правопорушення до ЄРДР, та направив безпідставне клопотання про накладення арешту на майно. Зазначає, що без наявності жодних доказів суд прийшов до висновку, що частина вилученого майна, щодо якого ініційоване клопотання, має суттєве значення для вказаного кримінального провадження. Разом з тим, накладаючи арешт на майно та забороняючи його використання, слідчим суддею не враховано, що крім необґрунтованих жодними даними пояснень слідчого та прокурора відсутні підстави вважати, що мав місце сам факт кримінального правопорушення. Так, власник чи законний володілець майна із повідомленнями про кримінальне правопорушення не звертались. В судовому засіданні представником ТОВ «Електроремсервіс» надано документи, які підтверджували перевезення вказаного вантажу у зв`язку з виконанням господарсько-правової угоди між вказаним Товариством та ТОВ «Тамерлан-1». відповідно до якого вказані предмети перевозились з території Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту для їх ремонту, оскільки проведення ремонту такого габаритного обладнання без спеціалізованого обстеження та устаткування неможливе. Наголошує, що надані документи, а саме договір № 02-04/2025 про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування обладнання від 02 квітня 2025 року, акт приймання-передачі майна, безспірно вказували на наявність у ТОВ «Електроремсервіс» законних підстав володіти вказаним майном та здійснювати його перевезення. Звертає увагу, що несвоєчасне проведення ремонту вказаного обладнання призведе до несвоєчасного виконання зобов`язань перед ГОВ «Тамерлан-1», та призведе до нарахування для ТОВ «Електроремсервіс» штрафних санкцій, визначених договором. Зазначає, що безпідставне затримання транспортних засобів вже призвело до значних репутаційних та фінансових втрат для ТОВ «Електроремсервіс», оскільки транспортні засоби, які були взяті в оренду, були повернуті лише через дні після запланованої дати. Вказані обставини не були враховані при вирішенні питання про накладення арешту на майно. Вважає, що з огляду на вказане, не можна стверджувати про наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Зазначає, що до даного часу слідством не доведено навіть факту вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, оскільки будь-які звернення з цього приводу від власника підприємства, законного володільця, в матеріалах провадження відсутні, і ТОВ «Тамерлан-1», яке є законним володільцем майна, не подавало жодних звернень про викрадення майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Електроремсервіс» ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог, представника ТОВ «Тамерлан-1» ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, позицію прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції за результатами перевірки матеріалів провадження, ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано.

У відповідності до матеріалів судового провадження №279/2317/25, в провадженні Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000286 від 13.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно змісту клопотання слідчого, 12.04.2025 о 13 год. 41 хв. до чергової частини Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від працівників УСБУ в Житомирській області про те, що на даний час між м.Овруч та м.Коростенем виявили вантажні автомобілі з напівпричепами, реєстраційні номери AA0192XF та НОМЕР_1 незаконно везуть металеві конструкції, можливо дробильні установки, виїхали з Овруцького щебневого заводу і рухаються в бік м. Коростеня.

По даному факту 13 квітня 2025 року слідчим відділенням Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесені відомості до ЄРДР №0000286 з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

12.04.2025 в період часу з 16 год 00 хв. по 17 год. 40 хв. на автодорозі Р-49 Коростенського району Житомирської області (GPS координати 51,06232; 28.61042) проведено огляд місця події, в ході проведення якого виявлено та вилучено: - вантажний автомобіль Volvo червоного кольору реєстраційний номє В НОМЕР_2 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль Volvo червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 ; - напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_4 з металевою великогабаритною деталлю циліндричної форми; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_4 ; - вантажний автомобіль DAF білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_6 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 на вантажний автомобіль DAF білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_6 ; - напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_1 з металевою великогабаритною деталлю циліндричної форми; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 на напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_1 ; - товарно транспортну накладну № 345 від 12.04.2025; - товарно-транспортну накладну № 346 без зазначення дати.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вантажний автомобіль Volvo червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ТОВ «Експрес-Т».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_4 належить ОСОБА_11 ;

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_11 ;

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 вантажний автомобіль DAF білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_6 належить ТОВ «Експрес-Т».

Опитаний водій автомобіля DAF білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_6 ОСОБА_12 надав наступні пояснення, що він працює водієм на ТОВ «Експрес-Т» і за вказівкою керівництва фірми мав 12.04.2025 здійснити перевезення вантажу. 12.04.2025 на території кар`єра щебзаводу, який розташований в с. Бондарі Овруцького району Житомирської області, на напівпричіп автомобіля за кермом якого він перебував, а також ще на один автомобіль з напівпричепом, краном було завантажено великогабаритний вантаж у вигляді 2 дробілок, який потрібно було перевезти до м. Коростеня.

Опитаний водій автомобіля Volvo червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_13 надав аналогічні пояснення.

14.04.2025 начальник СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з відповідним клопотанням про арешт майна у вище зазначеному кримінальному провадженні. За результатами розгляду вище зазначеного клопотання слідчого, слідчим суддею постановлена оскаржувана ухвала.

Як встановлено апеляційним судом за результатами апеляційної перевірки матеріалів провадження, клопотання про арешт вищезазначеного майна (металева великогабаритна деталь циліндричної форми, яку було виявлено на напівпричепі реєстраційний номер AA0192XF; металева великогабаритна деталь циліндричної форми, яку було виявлено на напівпричепі реєстраційний номер НОМЕР_1 ; - товарно транспортну накладну №345 від 12.04.2025; товарно-транспортну накладну № 346 без зазначення дати, які було вилучено в ході огляду місця події, що проводився 12.04.2025 в період часу з 16 год 00 хв. по 17 год. 40 хв. на автодорозі АД Р-49 Коростенського району Житомирської області (GPS координати 51,06232; 28.61042, далі майно) не відповідає вимогам ст.171 КПК України, що залишилось поза увагою слідчого судді.

Так, формально посилаючись у клопотанні, про наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на вище зазначене майно, слідчий, а в подальшому прокурор повинні були зібрати і надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, жодних (переконливих) доказів того, що вилучене майно, може бути речовим доказом, тобто носієм відомостей та інформації, яка об`єктивно стосується обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0000286 від 13.04.2025), в матеріалах провадження не міститься.

Не приведені такі докази і в клопотанні слідчого, що свідчить про безпідставність вказаних тверджень органу досудового розслідування.

З аналізу змісту матеріалів, долучених до клопотання слідчого вбачається, що до зазначеного процесуального документа, не долучено жодного доказу на підтвердження доводів клопотання слідчого відносно процесуальної необхідності накладання арешту на вище зазначене майно, а саме на металеву великогабаритну деталь циліндричної форми, металева великогабаритна деталь циліндричної форми, та товарно транспортні накладні №345 та №346 від 12.04.2025.

В свою чергу, апеляційним судом під час апеляційного розгляду встановлено власників вище зазначеного майна на противагу висновкам слідчого судді та органу досудового розслідування.

Так, представником ТОВ «Тамерлан-1» ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції зазначено, як і надано відповідні копії документів (перебувають в матеріалах провадження), що дві металеві великогабаритні деталі циліндричної форми є агрегатними частинами Дробарок КСД-2200, та належать ТОВ «Тамерлан-1» (управитель майна) на підставі Договору управління активами (майном) від 24.09.2024 між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА).

При цьому, згідно копії Акту приймання-передачі від 24.10.2024 між АРМА та ТОВ «Тамерлан-1», ТОВ «Тамерлан-1» прийнято відповідне майно згідно переліку, у тому числі й дві металеві великогабаритні деталі циліндричної форми є агрегатними частинами Дробарок КСД-2200.

Крім того, представником ТОВ «Тамерлан-1» зазначено і те (підтверджено матеріалами провадження, а.п.46-49), що між ТОВ «Тамерлан-1» та ТОВ «Електроремсервіс» заключений Договір від 02.04.2025 про надання послуг і технічного обслуговування обладнання добраного цеху, і згідно Акту від 12.04.2025 ТОВ «Електроремсервіс» (виконавець) прийняло від ТОВ «Тамерлан-1» (власник) відповідне обладнання, у тому числі й 2-і Дробарки КМД-2200.

В свою чергу, відповідно до договорів №0040425АД-ЕР від 04.04.2025 між ТОВ «Авто-Допомога» та ТОВ Електроремсервіс» укладено договір з організації перевезення вантажів (а.п.51-56), відносно перевезення вантажів, на підставі якого ТОВ «Авто-Допомога» виконувалось перевезення вказаного майна з території Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту для їх ремонту в м.Коростень.

Також, представником ТОВ «Тамерлан-1» (власник майна), як і представником ТОВ «Електроремсервіс» (управитель майна), зазначено в суді апеляційної інстанції те, що з жодними заявами про вчинення кримінального правопорушення з приводу таємної крадіжки майна вони не звертались до правоохоронних органів.

Тобто, апеляційний судом встановлено об`єктивну наявність у ТОВ «Електроремсервіс» законних підстав володіти вказаним майном, як і здійснювати його перевезення з метою ремонту.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що жодних належних даних того, що вилучене майно, яке фактично належить ТОВ «Електроремсервіс» (управитель майна), є предметом та доказом у даному кримінальному провадженні, в матеріалах провадження не міститься. За встановлених обставин, з урахуванням доводів та доказів сторони захисту, доводи клопотання слідчого свідчить про безпідставність вказаних тверджень органу досудового розслідування.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурором також не було надано переконливих доказів на підтвердження обґрунтованості накладення арешту на майно, як не надано будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в кримінальному провадженні №0000286 від 13.04.2025.

Стороною обвинувачення не доведено правову підставу та мету для накладення арешту на майно, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, як і не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи юридичної особа - ТОВ «Електроремсервіс», про який йдеться в клопотанні.

В свою чергу, розглядаючи клопотання про арешт майна слідчий суддя мав би ретельно перевірити чи слідчий та прокурор, зібрали вагомі докази, які дають право на втручання у права відповідного власника володіти своїм майном, а саме арештовувати майно з метою забезпечення кримінального провадження.

Однак, пославшись в ухвалі на необхідність задоволення клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя у судовому рішенні, окрім наведення змісту процесуальних норм КПК України не зазначив, яких висновків він дійшов за результатами розгляду клопотання і не навів мотиви на обґрунтування такого рішення.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що посилання слідчого судді на факт розбіжностей в товарно транспортних накладних №345 та № 346 від 12.04.2025, як і відсутність в них дати складання, не можуть бути за встановлених обставин об`єктивними підставами для накладання арешту на майно.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, прокурором не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна в цій частині, а слідчий суддя, відповідно до положень ст.94 КПК України, належним чином не оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Жодні твердження апеляційної скарги прокурором в судовому засіданні апеляційного суду не спростовані.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги представника власника майна знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

При цьому, згідно ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі вилучене майно.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Електроремсервіс» ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.04.2025 в частині накладення арешту на: - металеву великогабаритну деталь циліндричної форми, яку було виявлено на напівпричепі реєстраційний номер AA0192XF; - металеву великогабаритну деталь циліндричної форми, яку було виявлено на напівпричепі реєстраційний номер НОМЕР_1 ; - товарно транспортну накладну № 345 від 12.04.2025; - товарно-транспортну накладну № 346 без зазначення дати, які було вилучено в ході огляду місця події, що проводився 12.04.2025 в період часу з 16 год 00 хв. по 17 год. 40 хв. на автодорозі АД Р-49 Коростенського району Житомирської області (GPS координати 51,06232; 28.61042), із забороною права відчуження, розпорядження та користування, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про накладення арешту на: - металеву великогабаритну деталь циліндричної форми, яку було виявлено на напівпричепі реєстраційний номер AA0192XF; - металеву великогабаритну деталь циліндричної форми, яку було виявлено на напівпричепі реєстраційний номер НОМЕР_1 ; - товарно транспортну накладну № 345 від 12.04.2025; - товарно-транспортну накладну № 346, які було вилучено в ході огляду місця події, що проводився 12.04.2025, - відмовити.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :