УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0001042 від 19.11.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (далі - ГСУ ДБР) ОСОБА_5 від 05.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0001042 від 19.11.2024, оскільки при її винесенні не дотримано вимог КПК України, вона не може вважатися вмотивованою і не відповідає фактичним обставинам, а тому слідчий прийняв таке рішення передчасно.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву, в якій скаргу підтримав, просив її задовольнити та здійснювати розгляд без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні скарги.

Крім того, слідчий направив на адресу суду матеріали кримінального провадження № 0001042 від 19.11.2024.

Суд, дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0001042 від 19.11.2024, дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне провадження закривається слідчим, дізнавачем, прокурором з підстав, передбачених ст. 284 КПК України, зокрема, у разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КК України, слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

У будь-якому випадку воно може бути закрите лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, при розгляді скарги на постанову про закриття провадження, слід з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження (Розділ 3 Листа ВССУ від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Згідно зі ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути мотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Однак вказані вимоги процесуального закону слідчим при закритті провадження дотримані не були.

Так, з матеріалів долучених до скарги встановлено, що кримінальне провадження № 0001042 від 19.11.2024 зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 05.11.2024 у справі № 761/39517/24, якою зобов`язано уповноважену особу ГСУ ДБР внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

Згідно витягу з ЄРДР вказані відомості внесені 19.11.2021 за № 0001042 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 05.12.2024 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Мотивуючи оскаржувану постанову слідчий вказав, що адвокат ОСОБА_3 у своїй заяві від 09.10.2024 посилається на судові рішення, в порушення яких прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 не допускає його до участі у кримінальному провадженні, та після опрацювання зазначених рішень слідчий встановив, що вони не мають відношення до можливих протиправних дій прокурора й не свідчать про порушення ним права на захист ОСОБА_4 .

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється шляхом проведення сукупності дій, якими є слідчі та негласні слідчі дії, отримання висновків експертів, витребування документів, проведення інших процесуальних дій.

Суд звертає увагу слідчого на те, що саме орган досудового розслідування має здійснювати всі необхідні процесуальні та слідчі (розшукові) дії для отримання доказів та встановлення істини у даному кримінальному провадженні та прийняти кінцеве рішення за наслідками його розслідування, відповідно до вимог ст. 283 КПК України.

З наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження вбачається, що у продовж строку досудового розслідування, слідчий здійснив одну дію - оглянув з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали, на яких адвокат ОСОБА_3 посилається у своїй заяві про вчинення кримінальних правопорушень.

Суд зазначає, що дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001042 від 19.11.2024, встановлена відсутність протоколу допиту заявника, відтак є не зрозумілим яким чином слідчий досліджував обставини вчинення кримінального правопорушення, на якій вказує адвокат ОСОБА_3 .

У цілому, оскаржувана постанова не посилання на докази, що стали підставою для її винесення, окрім як формальне цитування норм Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, слідчий суддя звертає увагу слідчого на формальний характер досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей, які свідчили б про проведення слідчим всього обсягу необхідних слідчих та процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 91-93, 110, 283, 284, 303-307 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0001042 від 19.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0001042 від 19.11.2024 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1