печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратуриу сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № 0004406 від 10.12.2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № 0004406 від 10.12.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0004406 від 10.12.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із застосуванням ст.ст. 62, 69 КК України призначено покарання у виді - тримання в дисциплінарному батальйоні на термін 01 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 Розділу І («Загальні положення») Порядку відбування покарання засуджених військовослужбовців у виді тримання в дисциплінарному батальйоні (затверджено наказом Міністерства оборони України 04.06.2021 року № 155) (далі - Порядок відбування покарання засуджених військовослужбовців у виді тримання в дисциплінарному батальйоні): «дисциплінарний батальйон - військова частина, яка утримується на окремому штаті та призначена для забезпечення виконання кримінального покарання стосовно військовослужбовців, яких вироком суду, що набрав законної сили, засуджено до тримання в дисциплінарному батальйоні».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.09.2024 № 240 солдата призваного на військову службу під час мобілізації ОСОБА_5 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , для відбування покарання у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), та з 06.09.2024 року зараховано на всі види забезпечення, а з 07.09.2024 зраховно на котлове забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до абз. 4 ч. 2 Розділу І («Загальні положення») Порядку відбування покарання засуджених військовослужбовців у виді тримання в дисциплінарному батальйоні: «засуджені військовослужбовці, змінний склад - військовослужбовці (крім військовослужбовців-жінок), яких вироком суду, що набрав законної сили, засуджено за вчинення кримінального правопорушення та яким призначено покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні».

Відповідно до абз. 7 п. 4.54 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджено наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170:

- Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини, та стосовно яких військові частини отримали копію обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, яким призначено кримінальне покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті або тримання у дисциплінарному батальйоні, або розпорядження про виконання вироку суду, що набрав законної сили, надісланого органом управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або судом, посадові особи відповідно до номенклатури посад продовжують військову службу з дня початку відбуття покарання та зараховують у розпорядження.

Таким чином, у відповідності до абз. 3, 4 ч. 2 Розділу І («Загальні положення») Порядку відбування покарання засуджених військовослужбовців у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, ОСОБА_5 вважався з 05.09.2024 солдатом змінного складу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 Розділу X («Короткочасні виїзди засуджених військовослужбовців за межі дисциплінарного батальйону») Порядку відбування покарання засуджених військовослужбовців у виді тримання в дисциплінарному батальйоні: У зв`язку з винятковими обставинами (смерть або тяжка хвороба близького родича, яка загрожує життю хворого; стихійне лихо, яке завдало значної матеріальної шкоди майну засудженого військовослужбовця та його сім`ї) засудженому військовослужбовцю може бути дозволено короткочасний виїзд за межі дисциплінарного батальйону на строк до семи діб, не враховуючи час, необхідний для проїзду в обидва кінці.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 Розділу X («Короткочасні виїзди засуджених військовослужбовців за межі дисциплінарного батальйону») Порядку відбування покарання засуджених військовослужбовців у виді тримання в дисциплінарному батальйоні:

- Дозвіл на короткочасний виїзд засуджених військовослужбовців дає командир дисциплінарного батальйону на підставі заяви засудженого військовослужбовця з урахуванням його особи і поведінки під час відбування покарання.

Відповідно до наведених вище норм абз. 2 ч. 1, абз. 1 ч. 2 Розділу X Порядку відбування покарання засуджених військовослужбовців у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, а також на підставі заяви солдата змінного складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 18.11.2025, командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ від 18.11.2024 № 318, згідно з яким солдату змінного складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 надано дозвіл на короткочасний виїзд за межі дисциплінарного батальйону строком на 7 (сім) діб починючи з 18.11.2024 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2024 № 318, солдат змінного складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 вибув 18.11.2024 за межі військової частини НОМЕР_1 , що знаходилась за адресою АДРЕСА_2 , у короткочасний виїзд.

Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2024, що набула законної сили протягом семи днів з дня її оголошення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зсудженого вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст.ст. 62, 69 КК України до 1 року 6 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні, звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на невідбутий строк 5 місяців 28 днів.

Відповідно до абз. 1 ч. 1, абз. 4 ч. 2 Розділу XVI («Звільнення від покарання засуджених військовослужбовців») Порядку відбування покарання засуджених військовослужбовців у виді тримання в дисциплінарному батальйоні:

- засуджених військовослужбовців звільняють з дисциплінарного батальйону за таких підстав: у зв`язку з винесенням судом ухвали або постанови про звільнення від відбування покарання через хворобу, умовно-достроково і за іншими підставами, встановленими законодавством.

- військовослужбовців військової служби за контрактом, осіб офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовців, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, направляють у розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо подальшого їх службового використання. До відповідної військової частини (установи) такі військовослужбовці прямують самостійно.

У той же час, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем призваним на військову службу під час мобілізації, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби призваного під час мобілізації, перебуваючи на посаді солдата змінного складу військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, з короткочасного виїзду за межі військової частини 25.11.2024 року не зявився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з метою подальшого направлення для проходження служби, та в період часу з 25.11.2024 до 29.07.2025 проводив час на власний розсуд, не пов 'язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього.

«30» липня 2025 року, органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст.ст. 62, 69 КК України до 1 року 6 місяців тримання дисциплінарному батальйоні та ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2024 звільненого умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на невідбутий строк 5 місяців 28 днів.

«29» липня 2025 року місцезнаходження ОСОБА_5 було встановлено та останнього було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Враховуючи, що згідно з ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто - тримання під вартою. Відтак, вказані обставини виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний щодо задоволення клопотання заперечував, підтримав свого захисника.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0004406 від 10.12.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 30 липня 2025 року, органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст.ст. 62, 69 КК України до 1 року 6 місяців тримання дисциплінарному батальйоні та ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2024 звільненого умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на невідбутий строк 5 місяців 28 днів.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення;

-матеріалами службового розслідування;

-допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

-наказами по стройовій частині;

-відповідями на запити;

-іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

29 липня 2025 року місцезнаходження ОСОБА_5 було встановлено та останнього було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному надана.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені в КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Зокрема:

-Переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що обвинувачується у вчиненні злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання караються позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

-Переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що обвинувачується у вчиненні злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

-Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять службу, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування, підкупу шантажу та в інший спосіб. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

-Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, підозрюваний маючи певну підтримку серед колег може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, він може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення; дані, що характеризують особу підозрюваного; його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків та репутацію, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту вказаних висновків не спростовують.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави слідчим суддею не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратуриу сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № 0004406 від 10.12.2024 року - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» (вулиця Дегтярівська, 13, Київ, 04050).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати в межах строку досудового розслідування по 14 год. 10 хв. 27 вересня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено о 11 год. 55 хв. 05.08.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_12