Справа № 953/2541/25
н/п 1-кс/953/3345/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанта юстиції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000227 від 28.02.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

УСТАНОВИВ :

29.04.2025 слідчий 3 відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенант юстиції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 28.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи на території м. Києва, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час, проте не пізніше березня 2025 року, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на надання представникам іноземної держави - держави-агресора РФ допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме надання допомоги представникам РФ у вчиненні вибухів на території м. Києва.

Так, ОСОБА_5 , використовуючи власний обліковий запис у додатку для спілкування «Telegram», прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , у період не пізніше квітня 2025 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території м. Києва, діючи умисно, налагодив контакт з невстановленим представником іноземної держави - держави-агресора РФ, який використовував обліковий запис з назвою «Мирон» у додатку «Telegram».

Також встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Києва, приблизно у квітні 2025 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи, що Україна перебуває у стані збройної агресії зі сторони РФ, за допомогою додатку «Telegram» отримав від представника РФ, що використовує обліковий запис з назвою «Мирон», завдання на отримання камери відеоспостереження «4-G S11» у кількості 1 шт., що надійде за допомогою компанії «Нова Пошта» з м. Харкова та подальше її встановлення за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 32, для спостереження за прилеглою територією вказаного будинку.

Надалі, ОСОБА_5 погодився на виконання поставленого представником РФ завдання та приблизно у квітні 2025 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, отримав камеру відеоспостереження «4-G S11» у кількості 1 шт., що надійшла за допомогою компанії «Нова Пошта» з м. Харкова та встановив її за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 32, для спостереження за прилеглою територією вказаного будинку.

В подальшому, приблизно у квітні 2025 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Києва, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою додатку «Telegram», прив`язаного до номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , отримав від представника РФ, що використовує обліковий запис з назвою «Мирон», завдання на одержання саморобного вибухового пристрою (СВП з механізмом, який активується від телефонного дзвінка), який надійде до поштомату компанії «Нова Пошта» з м. Харкова та подальше його встановлення поряд з під`їздом № 3 житлового будинку № 32 по вул. Білоруській у м. Києві, з метою здійснення вибуху в інтересах представників РФ.

Після чого, ОСОБА_5 погодився на виконання поставленого представником РФ завдання та 23.04.2025, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, отримав поштове відправлення з саморобним вибуховим пристроєм (СВП з механізмом, який активується від телефонного дзвінка) у поштоматі «Нова Пошта» № 48752, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 14 Б, та переніс його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, 27.04.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи за вказівками представника держави-агресора РФ, переніс та помістив вказаний саморобний вибуховий пристрій (СВП з механізмом, який активується від телефонного дзвінка) у заздалегідь обумовлене місце з представником держави-агресора РФ, а саме у пластикову конструкцію, що розташовану поряд з вхідними дверями під`їзду № 3, будинку № 32 по вул. Білоруській у м. Києві, для здійснення подальшого вибуху шляхом дистанційного її підриву представником держави-агресора РФ.

Однак, 27.04.2025 о 21 год. 53 хв., ОСОБА_5 після закладення саморобного вибухового пристрою (СВП з механізмом, який активується від телефонного дзвінка) був затриманий співробітниками СБ України в порядку ст. 208 КПК України, поряд з будинком № 32 по вул. Білоруській у м. Києві.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив про його задоволення.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, зазначали про необґрунтованість підозри та відсутність обґрунтованих ризиків.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного та вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, встановив наступне.

В провадженні слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000227 від 28.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

27.04.2025 о 21.53 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

28.04.2025 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній. Економічній та інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, так як це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 28.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.04.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 27.04.2025; протоколом огляду місця події від 27.04.2025; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 від 29.04.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.04.2025.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, а також враховуючи можливість продовження вчинення ОСОБА_5 такого роду протиправних дій, які в подальшому можуть нанести шкоду національним інтересам України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя застосовує відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, враховуючий, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану, проти основ Національної безпеки України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при застосуванні запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000227 від 28.02.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 25 червня 2025 року (включно).

Зобов`язати слідчого 3 відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанта юстиції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали до 25.06.2025 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1