печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001459 від 01.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Департаменту захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001459 від 01.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001459 від 01.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2024 о 19.44 водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки BMW-540і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де в салоні за робочим місцем виявлено генетичні ознаки його клітин, рухався в темний час доби по сухому неосвітленому асфальтованому покриттю проїзної частини вул. Набережної Заводської, зі сторони вул. Ю. Кондратюка у напрямку вул. П. Мирного в Новокодацькому районі міста Дніпро.

Рухаючись з перевищенням максимально-допустимої у населених пунктах, передбаченої п. 12.4. Правил дорожнього руху України, швидкістю відповідно до інформації з модуля керування системою безпеки 179 км/год, водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість спостерігати за діями інших учасників дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян. Діючи з необережності та проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не переконавшись в безпечності своїх дій, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну.

Позбавивши себе технічної можливості відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки, ігноруючи вимоги п.п. 1.3., 1.4., 1.5., 2.3.б), 2.3.д), 12.1., 12.3. та 12.9.б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та введених в дію з 01.01.2002, згідно з якими передбачено, що:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.4. «Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б). бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

д). не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості ватажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.9; «Водієві забороняється:

б). перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»,

унаслідок чого, при виникненні небезпеки для руху у вигляді автомобіля марки Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який виконував маневр у вигляді повороту ліворуч та рухаючись зліва направо відносно напрямку руху автомобіля BMW-540і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яку водій ОСОБА_5 об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних достатніх заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля, аж до повної зупинки транспортного засобу.

У результаті порушення ОСОБА_5 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання дорожньо-транспортній пригоді і він як учасник дорожнього руху зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України та бути взаємно ввічливим, на перехресті із заїздом до буд. № 4 по вул. Набережній Заводській в м. Дніпро, продовжуючи керування транспортним засобом зі швидкістю 133 км/год, скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якого перебували в якості пасажирів ОСОБА_8 , малолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і який як кожний учасник дорожнього руху розраховував на виконання останнім цих Правил.

Внаслідок скоєної ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 та його пасажири отримали тілесні ушкодження різних ступенів тяжкості,

а саме:

ОСОБА_7 отримав сумісну травму тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран в лобній ділянці та на спинці носу, поверхневих різаних ран або глибоких саден в лобній ділянці, синців в обох параорбітальних областях (повіки обох очей); закритої травми лівого плечового суглобу з вивихом голівки плечової кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, по критерію довготривалого розладу здоров`я;

ОСОБА_10 отримала сумісну травму тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних саден м`яких тканин обличчя; численних саден м`яких тканин тулуба; закритого уламкового поперечного перелому правої стегнової кістки в середній третині, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, по критерію довготривалого розладу здоров`я;

ОСОБА_8 отримала сумісну травму тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з вогнищем забиття речовини головного мозку в лівій лобно-скронево-тім`яній області; закритої травми грудної клітини з переломами 3-го, 4-го та 5-го зліва по передньо-бічній поверхні з незначним зміщенням уламків, забою правої легені з явищами правобічного верхівкового пневмотораксу та лівобічного малого пневмотораксу; закритої травми черева та тазу з багатоуламковим переломом правої клубової кісти зі зміщенням уламків, забою та підкапсульної гематоми правої нирки, заочеревинної гематоми правої клубової ділянки, численних саден в проекції гребня правої клубової кістки з явищами внутрішньочеревної кровотечі; закритого перелому правої променевої кістки в середній третини з задовільним стоянням уламків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

ОСОБА_9 отримала сумісну травму тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню з геморагічним вогнищем забиття речовини головного мозку в лобній області, переломом передньої та задньої стінок правої лобної пазухи з явищами гемосинусу, синцем в правій параорбітальній області, численними саднами м`яких тканин обличчя, садном бічної поверхні язика зліва; закритої травми грудної клітини з переломами 2-6-го ребер справа по лопатковій та аксілярній лініям, забоєм обох легень, правобічним гемопневмотораксом та численними саднами м`яких тканин грудної клітини; закритої травми черева з субкапсульним розривом нижнього полюсуселезінки, численними саднами м`яких тканин черева; закритого уламкового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

ОСОБА_11 отримала сумісну тупу травму тіла у вигляді осадження на голові на правій вушній раковині та лобній ділянці, також лицевій частині, синці на повіках очей, рани на верхній повіці лівого ока та правій нижньо-щелепній ділянці, крововиливи у товщі м`яких покривних тканин голови та під м`яку мозкову оболонку головного мозку, переломи кісток склепіння та основи черепу праворуч; внутрішньо-шкіряні крововиливи на шиї; синці на передній поверхні грудної клітини праворуч та правій верхній кінцівці, стегнах та лівій стопі; осадження на правій верхній та нижніх кінцівках; рана на лівій гомілці; крововилив у глибоких шарах м`язів шиї з розповсюдженням на м`язи лівої ключичної ділянки та клітковину органокомплексу з просоченням клітковини середостіння, крововиливи під плевру легень; переломи лівої ключиці та лівого 1 ребра по середньо-пахвовій лінії; блідість внутрішніх органів, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням її смерті, що настала внаслідок сумісної тупої травми тіла у вигляді осаджень, синців та ран на голові, синців на грудній клітині та кінцівках, осаджень та рани на кінцівках, переломів кісток черепу, лівих ключиці та ребра, крововиливів у м`які покривні та внутрішні тканини тіла з розвитком шоку.

Указані порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), є зібрані в ході досудового розслідування докази, а саме

протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2024, у якому зафіксовано слідову інформацію про дорожньо-транспортну пригоду;

свідчення потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , інших свідків про обставини вчинення ОСОБА_5 дій, внаслідок яких сталася ДТП;

протоколи оглядів відеозаписів, якими встановлено постійне керування ОСОБА_5 автомобілем - учасником ДТП;

слідчий експеримент від 18.12.2024 зі схемою та фототаблицею, яким встановлено траєкторію та час руху автомобіля марки Ford Transit Connect, реєстраційний номер

НОМЕР_2 ;

висновок судово-медичної експертизи від 11.12.2024, відповідно до якого смерть ОСОБА_11 настала внаслідок ДТП;

висновки молекулярно-генетичних, транспортно-трасологічних, автотехнічних та інших судових експертиз, відповідно яких установлено особу ОСОБА_5 як водія транспортного засобу, швидкість руху як безпосередньо перед ДТП, так і в момент зіткнення керованого ОСОБА_5 транспортного засобу, а також обставини маневрування з метою уникнення контактування автомобілів;

інші матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

02.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку, встановленому ст. 208 КПК України, і того самого дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

03.12.2024 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2025 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 02.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2025 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 26.04.2025.

Заступником Генерального прокурора України 24.01.2025 у кримінальному провадженні № 0001459 від 01.12.2024 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 02.02.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2025 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 02.06.2025.

14.04.2025 року стороною обвинувачення повідомлено про завершення досудового розслідування та розпочато виконання вимог статті 290 КПК України щодо надання сторонам кримінального провадження матеріалів для ознайомлення.

Слідчий вказує, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , крім того органом досудового розслідування зібрано докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, проте для завершення досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг процесуальних дій на проведення яких потрібен додатковий час, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Зазначив, що ризики визначені ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні, є обґрунтованими та підтверджуються відповідними доказами.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши про безпідставність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із відсутністю ризиків заявлених слідчим у клопотанні, вважає що вказані ризики нівелюються в силу міцності соціальних зв`язків підозрюваного, наявності родини. Вважає пред`явлену підозру необґрунтованою. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001459 від 01.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Заступником Генерального прокурора України 24.01.2025 у кримінальному провадженні № 0001459 від 01.12.2024 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 02.02.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2025 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 02.06.2025.

02.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку, встановленому ст. 208 КПК України, і того самого дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

03.12.2024 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2025 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 02.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2025 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 26.04.2025.

З матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів у ньому.

14.04.2025 стороною обвинувачення повідомлено про завершення досудового розслідування та розпочато виконання вимог статті 290 КПК України щодо надання сторонам кримінального провадження матеріалів для ознайомлення.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що 14.04.2025 стороною обвинувачення повідомлено про завершення досудового розслідування та розпочато виконання вимог статті 290 КПК України щодо надання сторонам кримінального провадження матеріалів для ознайомлення.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляду на те, що приписи ст. 290 КПК України наразі не виконано, у зв`язку з необхідністю одночасного ознайомлення підозрюваного та його захисника, що робить процес ознайомлення з матеріалами тривалим у часі, а ризики, які обумовлювали необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, є необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України

При продовжені строку дії застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини,слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20.06.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1