Справа № 466/7484/25
Провадження № 1-кп/466/806/25
У Х В А Л А

12 серпня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , ознайомившись з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000459 від 02 липня 2024 року відносно ОСОБА_2 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

08.08.2025 року до Шевченківського районного суду м.Львова з Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000459 від 02 липня 2024 року відносно ОСОБА_2 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про можливість призначення підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення злочину, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному конкретному провадженні. При чому «місце вчинення злочину» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.

Відповідно до вимог ст. 409, п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону. Судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню якщо порушено правила підсудності.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Обвинувальний акт - це кримінальний процесуальний акт, в якому відображається рішення слідчого, затверджене прокурором, чи самого прокурора про закінчення досудового розслідування і переведення обвинувачення до суду. В обвинувальному акті:викладаються юридично значимі обставини кримінального правопорушення; надається юридична кваліфікація кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, визначаються ч.2 ст.291 КПК України в цілому, а п.5 ч.2 ст.291 КПК України встановлює вимогу щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим, ч.1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Місце злочину це певна територія, де було розпочато і закінчено діяння, або настав злочинний результат.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_2 обвинувачується в самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Місце розташування військової частини НОМЕР_1 , яку самовільно залишив військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , не отримавши дозволу відповідного командира, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 12:00 год. 15.12.2023 - с.Білин, Ковельського району, Волинської області, що не є територією Шевченківського району м.Львова.

Виходячи зі змісту диспозиції ч.5 ст. 407 КК України об`єктивна сторона містить два склади злочину: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення вчасно без поважних причин на службу. При цьому умисел спрямований саме на самовільне залишення або нез`явлення військовослужбовця до певного місця дислокації військової частини, а з`явлення особи до управління поліції, військової комендатури, військового комісаріату, військової прокуратури, тощо, не охоплюється умислом, спрямованим на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України. Таким чином, злочинний результат у вигляді відсутності військовослужбовця настає саме за місцем дислокації військової частини або несення служби.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суддя приходить до переконання, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду станом на момент вчинення певних процесуальних дій.

За встановлених судом обставин, з метою розгляду кримінального провадження судом, встановленим законом, наявна необхідність у зверненні до Львівського апеляційного суду з відповідним поданням про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого, що відноситься до юрисдикції Львівського апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000459 від 02 липня 2024 року відносно ОСОБА_2 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, направити до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про визначення територіальної підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1