Справа № 727/7634/25
Провадження № 1-кп/727/339/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

які у відповідності до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, внаслідок чого існують ризики, визначені ст. 177 КПК України, такі як

- ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, санкції інкримінованих статтей, може переховуватись з метою уникнення покарання, так як будь-якої альтернативної міри покарання ніж позбавлення волі за вчинення вказаного злочину законом не передбачено.);

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань про обставини вчинення злочину для покращення свого кримінально-процесуального становища і уникнення кримінальної відповідальності, а також створення перешкоди досудовому розслідуванню у встановленні усіх обставин скоєного кримінального правопорушення.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема здійснювати затягування судового розгляду, що призведе до здійснення судового розгляду у нерозумні строки, не прибувати на виклики до суду, тим самим перешкоджати встановленню істинні у кримінальному провадженні, про що свідчить тяжкість та характер вчинених кримінальних правопорушень;

- вчиняти інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходів

Таким чином прокурор вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , не забезпечить у повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення заявленого клопотання, вказуючи що не допускатиме порушень процесуальної поведінки, наголошував на тому що він не притягувався раніше до відповідальності та має постійне місце проживання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні, просила в задоволенні клопотання відмовити , вказуючи, що обвинувачений з`являтиметься в судові засідання, звертала увагу суду на відсутність негативних характеризуючих відомостей обвинуваченого, відтак вказувала, що на відсутність підстав тримати обвинуваченого під вартою, крім того звертала увагу що обвинувачення ОСОБА_5 не підтверджене належними доказами.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183КПК України,запобіжний західу вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, не має постійного джерела доходів, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, продовжити свою протиправну поведінку та вчинити інші кримінальні правопорушення. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого суд вважає недостатнім.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості кримінальних правопорушень, що ставляться обвинуваченому в провину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даний час, не відпали.

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченогост. 2 КПК Українита виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Згідно з частиною 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб./

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 197,199,309 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 жовтня 2025 року.

Заставу визначити в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі в 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області код за , МФО 820172 Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA 0008745, призначення платежу застава.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого та прокурора із встановленою ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Термін дії застави, у разі внесення застави , визначити до 12 жовтня 2025 року

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1