Справа №592/4695/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/352/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 травня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій останній просить вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 травня 2024 року змінити та призначити йому більш м`яке покарання.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу приведення вироку до виконання після набрання законної сили (з дня фактичного його затримання на виконання вироку).

Згідно ст. 72 ч. 7 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту з 22 березня 2024 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1514 грн. 56 коп.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2024 року - скасувано.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачена ОСОБА_7 вважає призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Так, суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, не врахував те, що останній бажав служити в Збройних Силах Українги, та не заперечував проти призначення йому покарання у виді обмеження волі.

Також обвинувачений просив врахувати його скрутне матеріальне становище та утримання бабусі. А тому він не має фінансової можливості сплатити процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 1514 грн. 56 коп.

Згідно з вироком суду першої інстанції, у період дії воєнного стану в Україні 29 лютого 2024 року близько 09 год. 43 хв. ОСОБА_7 зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП « ОСОБА_8 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме 5 пачок гачків рибацьких «SASAME», волосінь в кількості 3 шт. «SALMO», 1 котушку рибацької нитки «MASTER РЕ х4» та одну пару зимових шкарпеток «TRAMP».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, вважаючи, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та вони ніким не будуть помічені, ОСОБА_7 взяв з вітрини магазину 5 пачок гачків рибацьких «SASAME», волосінь в кількості 3 шт. «SALMO», 1 котушку рибацької нитки «MASTER РЕ х4», та одну пару зимових шкарпеток «TRAMP», загальна вартість викраденого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-24/3428-ТВ від 08.03.2024 становить 1100 гривень, та направився на вихід із приміщення магазину. Після чого, не розрахувавшись за вищевказаний товар, покинув приміщення магазину та, в подальшому, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1100 грн.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки) повторно, в умовах воєнного стану.

Розгляд апеляційної скарги було проведено без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , який будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду його скарги, про що свідчить відповідне поштове рекомендоване повідомлення, до суду не з`явився, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав. Також його участь не є обов`язковою в судовому засідання, бо питання про погіршення становища не ставиться.

Тому заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, позицію прокурора ОСОБА_10 , яка заявила клопотання про закриття даного кримінального провадження, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи заявленого клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до Закону № 3886-IX, що набув чинності 09 серпня 2024 року, було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 підр. 1 розд. ХХ Податкового кодексу України (далі - ПК), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, ОСОБА_7 учинив 29 лютого 2024 року.

Законом України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року - 3028 грн, відповідно податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, становив 3028 грн.

Як визначено положеннями ч. 1 ст. 3 КК, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому за приписами ч. 6 цієї статті КК зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення в ч. 1 ст. 5 КК, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З матеріалів кримінального провадження установлено, що діями ОСОБА_7 було завдано потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1100 грн.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_7 майна є меншою, ніж 2 неоподатковані мінімуми доходів громадян на час вчинення злочину, тобто інкриміноване йому діяння не підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

За приписами п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За приписами ст. 440 КПК суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Підсумовуючи зазначене, враховуючи вартість таємно викраденого ОСОБА_7 майна 1100 грн., колегія суддів вважає, що, з огляду на передбачений ст. 5 КК принцип зворотної дії закону в часі, інкриміноване діяння не підпадає під кримінально каране, передбачене Особливою частиною цього Кодексу, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

У судовому засіданні прокурор висловила свою позиції стосовно закриття кримінального провадження саме з тієї підстави, що втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 185 КК на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК.

Таким чином, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Керуючись ст.ст.404,405,407,419, п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 травня 2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4