Дата документу 22.04.2025Справа № 554/4754/25
Провадження № 1-в/554/93/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» квітня 2025 рокуОктябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, який накладено старшим слідчим прокуратури міста Полтави у кримінальній справі №97730011 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 166 КК України, з метою забезпечення цивільного позову, на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що старшим слідчим прокуратури міста Полтави у кримінальній справі №97730011 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 166 КК України, з метою забезпечення цивільного позову, на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 було накладено арешт. В подальшому, кримінальна справа, в межах якої накладено арешт, закрита на підставі п.2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року), про що свідчить лист Полтавської окружної прокуратури від 10.07.2024 року. Однак слідчим на момент закриття кримінальної справи арешт знятий не був. У зв?язку із накладенням арешту на квартиру власник майна позбавлений свого права вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Оскільки, відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, просить його скасувати.

В судове засідання заявник та його представник адвокат ОСОБА_4 не з?явились, від них надійшли заяви з проханням розглядати клопотання за їх відсутності та повністю підтримали доводи та вимоги заявленого клопотання.

Прокурор в судове засідання не з?явився, від нього надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі, просить прийняти рішення на розсуд суду.

На підставі ст. 107 КПК України, у зв?язку із неявкою всіх учасників судового провадження, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Суд, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього документи, матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

24.04.1997 року прокуратурою міста Полтави відкрита кримінальна справа №97730011 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 166 КК України відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

У зв?язку з відкриттям даної кримінальної справи та з метою забезпечення цивільного позову, старшим слідчім прокуратури міста Полтави ОСОБА_7 було накладено заборону нотаріальних дій стосовно рухомого та нерухомого майна, що належало вищезазначеним особам.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.04.1994 року №1019 ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, станом на 12.03.2025 року у Реєстрі наявне обтяження у виді арешту нерухомого майна, зареєстроване 09.03.2005 за реєстраційним номером 1746701, реєстратор: Перша полтавська державна нотаріальна контора (36000, Полтавська область, м. Полтава, вул. Гоголя, I1), підстава обтяження: лист 97730011, від 21.05.1997 року, прокуратура, об?єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_3 .

Постановою слідчого прокуратури міста Полтави від 03.05.2000 року кримінальна справа №97730011 була закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року), про що свідчить лист Полтавської окружної прокуратури за №55-91-3826-24 від 10.07.2024 року.

Однак, слідчим на момент закриття кримінальної справи, арешт з майна Климка, а саме квартири АДРЕСА_1 , знятий не був.

Згідно з п.9 Перехідних положень КПК України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Таким чином, суд, розглядаючи клопотання, з урахуванням вимог п.9 Перехідних положень КПК України та ст. 5 КПК України (в редакції 2012 року), застосовує норми КПК України (в редакції 1960 року).

Вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Після припинення кримінальної справи відповідне втручання у право власності фактично набуває свавільного характеру й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Такі правомірні очікування ґрунтуються на закріпленому у статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод головному обов?язку держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, утверджувати й забезпечувати права і свободи, надавати людині ефективний засіб їх юридичного захисту.

Положеннями ст. І Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції». Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, на сьогоднішній день втручання держави у мирне володіння ОСОБА_3 своїм майном не відповідає законним цілям і не є пропорційним тим цілям, для яких застосувалось ще в 1997 році.

За таких обставин, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що кримінальне провадження, в межах якого накладено арешт, закрите, підстави, що були причиною накладення арешту відпали, а накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , створює обмеження у реалізації основоположних прав та свобод, які гарантуються Конституцією України та є найвищою соціальною цінністю, суд приходить до висновку про задоволення поданого клопотання та скасування арешту майна.

Керуючись п. 9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), ст. ст. 126, 273, 404, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року),

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений старшим слідчим прокуратури міста Полтави листом за №97730011 від 21.05.1997 на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження: 1746701 від 09.03.2005 року, реєстратор: Перша полтавська державна нотаріальна контора - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 15 /п?ятнадяти/ днів з дня її проголошення.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1