Справа № 287/1588/25
провадження 1-кс/287/267/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника слідчого відділення відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000136 від 30.05.2025 року року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням з начальником Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна будинку, що по АДРЕСА_1 , загальною площею 107.4, житлова площа 52,8 м. кв., шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпоряджання даним майном й залишити на відповідальне зберігання особам, які на законних підставах проживають у ньому.

У провадженні СВ ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000136 від 30.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що згідно зі ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон №796-ХІІ) у редакції, чинній до 01 січня 2015 року - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, в тому числі, виключено зі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» положення про виплату підвищення непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, з 17 липня 2018 року відновила дію редакція статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була чинною до 01 січня 2015 року.

Відповідно до додатку №1 до постанови Кабінету міністрів Української PCP від 27.07.1991 №106 визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед яких с. Журжевичі Олевської ОТГ Коростенського району Житомирської області.

Так, у не встановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у ОСОБА_6 , який будучи обізнанним у положеннях законодавства щодо підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами Державного бюджету України) шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_7 та керуючись корисливим мотивом висловив прохання щодо реєстрації свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою підготовки та подання до Житомирського окружного адміністративного суду позову із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями щодо проживання за вказаною адресою та отримання шляхом обману підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, без фактичного проживання на території радіаційного забруднення, тобто з метою усунення перешкод та створення умов для вчинення кримінального правопорушення. На що ОСОБА_7 погодилась та вступила з ОСОБА_6 у попередню злочинну змову, взявши на себе роль пособника вчинюваного кримінального правопорушення.

У подальшому, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи в межах попередньої змови, керючись корисливим мотивом, звернулись до Олевської міської ради, що за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Олевськ, вул. Володимирська, 2 з метою реєстрації місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 та адміністратором Центру надання адміністративних послуг Олевської міської ради прийнято заяву від ОСОБА_6 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларовного/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на підставі згоди власника приміщення ОСОБА_7 зареєстровано місце проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, ОСОБА_6 отримав довідку про реєстрацію та проживання за адресою: АДРЕСА_2 від Покровського старостинського округу із внесенням відповідних відомостей до господарської книги Покровського старостинського округу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ГУ ПФУ Житомирській області, 20.09.2022 ОСОБА_6 звернувся з адміністративним позовом про зобов`язання проведення перерахунку і виплати коштів із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями про його проживання у зоні гарантованого добровільного відселення внаслідок авірїї на ЧАЕС, а саме с. Журжевичі Коростенського району Житомирської області до Житомирського окружного адміністративного суду.

Після цього, 09.12.2022 за результатами розгляду вказаного адміністративного позову ОСОБА_6 ухвалено рішення у справі № 240/21150/22, яким позов ОСОБА_6 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ Житомирській області здійснити з 01.09.2022 нарахування та виплату ОСОБА_6 підвищення до пенсії у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

На підставі вказаного рішення Житомирського окружного адміністративного суду у період з 01.02.2023 по 31.12.2024 ГУ ПФУ Житомирській області, працівники якого не були обізнані про злочинні наміри групи, ОСОБА_6 виплачено грошові кошти в сумі 114 126, 00 гривень, як підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , як пособником вчинюваного кримінального правопорушення, шляхом обману заволодів грошовими коштами Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на загальну суму 114 126, 00 гривень, чим спричинили матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта ОСОБА_6 останній на праві спільної часткової власності у частці 1/4 має будинок, що по АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 107.4, житлова площа (кв.м): 52.8.

Враховуючи можливість знищення, пошкодження, відчуження а також передачу іншим особам документів, які мають значення для доказування кримінального правопорушення, на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, начальник СВ просить розглядати клопотання у відсутності ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 та начальник СВ ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали з підстав наведених у ньому та просили його задоволити.

ОСОБА_6 про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК України).

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта ОСОБА_6 він на праві спільної часткової власності у частці 1/4 має будинок, що по АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 107.4, житлова площа (кв.м): 52.8.

Отже, слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, слідчий суддя вважає наявним ризик відчуження цього нерухомого майна.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність підстав для арешту майна, що належить підозрюваному ОСОБА_6 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, із забороною права на відчуження, розпорядження таким майном для запобігання ризику його відчуження та без позбавлення права його користування, що є розумним та пропорційним обмеженням права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000136 від 30.058.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно будинку, що по АДРЕСА_1 , загальною площею 107.4, житлова площа 52, 8 м. кв., шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпоряджання даним майном й залишити на відповідальне зберігання особам, які на законних підставах проживають у ньому.

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1