Справа № 452/1744/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/270/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України,-

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарань, відповідно до вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2019 року, згідно якого засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців - призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання по виконанню вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2019 року, а саме із 08.11.2024 року.

Стягнуто із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду в розмірі 5 750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду в розмірі 13 882 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 00 коп. та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Згідно вироку, ОСОБА_6 31 грудня 2019 року біля 04 год. 00 хв., перебуваючи в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 (вирок щодо якого ухвалено Самбірським міськрайонним судом Львівської області від 22.09.2020 року), шляхом відкриття вхідних дверей за допомогою ключа, проникли у гаражне приміщення, що за вище вказаною адресою, яке належить ОСОБА_9 , звідки повторно, таємно викрали зварювальний апарат Імарки «Дніпро М» вартістю 2 250 грн., болгарку марки «DVT 180» вартістю 1 050 грн., болгарку марки «DVT 125» вартістю 550 грн., бензопилу марки «Styihl 180» вартістю 4500 грн., електролобзик марки «Dextone» вартістю 850 грн., дриль ударну марки «Дніпро М» вартістю 950 грн., дриль ударну марки «Pegasus» вартістю 900 грн., набір викруток марки «Niteo Tools» вартістю 450 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 11 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше приміщення, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , 12 січня 2020 року біля 23 год. 00 хв., перебуваючи в АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкручення шурупів скоби навісного замка вхідних дверей, проник в приміщення квартири АДРЕСА_5 , вище вказаного житлового будинку, яка належить ОСОБА_10 , звідки повторно таємно викрав газовий котел марки «Immergas Eolo Star 24 4Е» вартістю 11 500 грн., паяльник 90 Вт. вартістю 150 грн., кабель ШВВП 3*2,5 Одеса довжиною 18 м., вартістю 20,50 грн./м., на загальну суму 369 грн., кабель ВВГ над 3*1,5 довжиною 30 м., вартістю 14 грн./м. на загальну суму 420 грн., розетки 2-а з/з ЗІРВЕ в кількості 13 шт. вартістю 63 грн./шт. на загальну суму 819 грн. та автомат schnaider Clp 16a (сфера лайн) в кількості 8 шт., вартістю 78 грн./шт., на загальну суму 624 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 13 882 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України.

На вирок суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просить вирок Самбірського міськрайонного суду від 11.02.2025 стосовно ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду від 15.10.2019 та остаточно визначити покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Виключити із резолютивної частини вироку положення щодо рахування початку строку відбуття покарання з 08.11.2024.

Строк відбуття покарання рахувати з часу ухвалення вироку Львівським апеляційним судом.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що положеннями ст. 71 КК України не передбачено можливості зарахування в строк відбуття покарання за новим вироком відбутого строку покарання за попереднім вироком, з яким призначається остаточне покарання за сукупністю вироків, а приєднується, повністю чи частково, лише покарання, невідбуте за попереднім вироком.

Наголошує, що суд безпідставно зарахував ОСОБА_6 після призначення остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України в строк відбуття покарання строк покарання, яке фактично відбуте ним за вироком Самбірського міськрайонного суду від 15.10.2019. Вказаний вирок звернено до виконання 08.11.2024, про що судом зазначено в резолютивній частині оскаржуваного вироку.

При цьому, звертає увагу, що запобіжний захід до обвинуваченого у кримінальному провадженні, у якому ухвалено оскаржуваний вирок, не обирався.

Водночас, підкреслює, що в разі ухвалення Львівським апеляційним судом нового вироку, строк відбування покарання ОСОБА_6 , після призначення остаточного покарання за ст. 71 КК України, необхідно рахувати з часу ухвалення вказаного вироку.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, просив вирок змінити в частині рахування початку строку відбуття покарання обвинуваченим, думку обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а вирок зміні, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині заступником керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 не оспорюється.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли би істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у частині зарахування у строк відбування покарання строку з 08.11.2024, на переконання колегії судів, є обґрунтованими.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2019 року та 08.11.2024 року його затримано на виконання зазначеного вироку.

Отже, станом на день ухвалення оскаржуваного вироку ОСОБА_6 з 08.11.2024 року по 11.02.2025 року відбував покарання за попереднім вироком.

Злочини, за вчинення якого ОСОБА_6 визнано винним оскаржуваним вироком, вчинено 31.12.2019 року, 12.01.2020 року, тобто після ухвалення вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2019 року.

Крім цього, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в межах даного кримінального провадження обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуваний вирок, вірно застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України: шляхом часткового складання покарань, відповідно до вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2019 року, згідно якого засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців - призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців.

Водночас, після застосування ч. 1 ст. 71 КК України, зараховуючи у строк відбування покарання за даним вироком строк, з якого ОСОБА_6 затримано на виконання вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2019 року, а саме з 08.11.2024, суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки на час постановлення оскаржуваного вироку ОСОБА_6 перебував під вартою на виконання попереднього вироку.

За наведених обставин колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України як строк попереднього ув`язнення зарахував обвинуваченому в строк відбування покарання, визначеного шляхом часткового складання покарань, частину покарання, яке він відбув за попереднім вироком.

У відповідності до ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду, звертає увагу, що згідно висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду викладеного у постанові від 24.02.2025 у справі № 359/2693/23, апеляційний суд зобов`язаний постановити свій вирок у разі повного або часткового скасування вироку суду першої інстанції лише у випадках, передбачених частиною 1 статті 420 КПК. У інших випадках рішення про зміну вироку суду першої інстанції, у тому числі в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, може бути постановлено у формі ухвали.

З наведених підстав апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити в частині неправильного застосування кримінального закону, а вирок змінити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку положення щодо рахування початку строку відбуття покарання з 08.11.2024.

Строк відбуття покарання рахувати з часу ухвалення вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого 2025 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4