1 УХВАЛАСправа № 335/7276/25 1-кс/335/2973/2025
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полствин, Канівського району, Черкаської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді номера обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України,
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 11.04.2023 № 113, військовослужбовця за мобілізацією молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «Молодший сержант».
Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб.
В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки передбачені зазначеними вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
21.09.2023, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.
Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, що полягає у дезертирстві, тобто у самовільному залишенні місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
30.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ц цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Слідчий зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти встановленим ризикам.
Посилаючись на вказані обставини, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з підстав викладених у ньому.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив в задоволенні його відмовити. Вважає, що даний запобіжний захід є занадто суворим і до підозрюваного можливо застосувати більш м`який захід, не пов`язаний з обмеженням волі, оскільки ризики, на які посилається слідчий та прокурор, не підтверджуються. Зазначив, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від органів слідства та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні або вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Підозрюваний підтримав думку захисника, просив в задоволенні клопотання відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
23.08.2025 о 03:56 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
23.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, яке відповідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Обґрунтованість підозри підтверджується актом службового розслідування, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування від 21.09.2023 № 1293, рапортом про подію старшого лейтенанта ОСОБА_9 від 21.09.2023; є доповідь про факт самовільного залишення місця служби молодшим сержантом ОСОБА_4 ; також підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про продовження терміну службового розслідування від 05.10.2023 № 1524; поясненнями свідків; витягом з наказу про призначення на посаду молодшого сержанта ОСОБА_4 від 11.04.2023 № 113, службовою, медичною характеристикою, соціально-демографічними даними молодшого сержанта ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно ч. 5 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти, ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а також те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до дванадцяти років.
Також слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, його вік, відсутність скарг за станом здоров`я, сімейний стан, що має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлучений, майновий стан, відсутність судимостей.
Аналіз вищенаведених обставин та даних про особу підозрюваного дає підстави для висновку про обґрунтованість ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання, на виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, слідчий суддя вважає за неможливе застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе у повній мірі запобігти ризикам, зазначеним вище, а також зважаючи на тяжкість інкримінованого злочину, наявність іншого кримінального провадження стосовно нього.
Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання слідчого ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя дійшов висновку, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором доведено всі обставини, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а сама: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення ч. 4 ст. 408 КК України; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Крім того, слідчий суддя враховує вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 та підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
При цьому слідчий суддя оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст. 178 КПК України, в тому числі той факт, що ОСОБА_4 достовірно знаючи про обов`язок проходити військову службу, будучі обізнаним про оголошення воєнного стану в державі, самовільно залишив місце проходження військової служби та тривалий час ухилявся від її подальшого проходження, тим самим подав особистий приклад поведінки у період воєнного стану, який підриває авторитет держави, ЗСУ, боєздатність підрозділу, вагомість наявних доказів про вчинення ним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я підозрюваного, які не перешкоджають реалізації ризиків; відсутність доказів про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків; характеризуючи дані: який не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , має професійно-технічну освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий.
За таких обставин, враховуючи обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено вище, слідчий суддя доходить висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи сімейний та майновий стан підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого діяння, що викладені в повідомленні про підозру, а також з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ст. 182 КПК України у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Водночас, у разі внесення застави підозрюваного слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення військової служби); утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Підсумовуючи все вищевикладене, клопотання слідчого задовольняється.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів з 23 серпня 2025 р. до 21 жовтня 2025 р. включно.
Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення військової служби); утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_4 обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки їх невиконання.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 серпня 2025 р.

Повний текст ухвали виготовлений 26 серпня 2025 р. о 10:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1