Провадження № 1-кс/592/5485/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання представника військової частини НОМЕР_1 за довіреністю ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

15.08.2025 року представник військової частини НОМЕР_1 за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми і просить скасувати арешт в частині обмеження розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.08.2025 на транспортний засіб - вантажний автомобіль марки Daewoo AM6CE, н.з. НОМЕР_2 . користувачем якого є військова частина НОМЕР_1 .

До початку судового засідання представник військової частини НОМЕР_1 за довіреністю ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі. Клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив його задовольнити.

В судове засідання слідчий не прибув, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Неприбуття слідчого не є перешкодою для розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання представника військової частини НОМЕР_1 за довіреністю ОСОБА_3 про скасування арешту майна, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Суми) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0013774 від 04.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

04.08.2025 близько о 14 год. 25 хв. в с. Коровинці, Роменського району в межах перехрестя нерівнозначних доріг на вул. Київська, навпроти будинку 77, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , керуючи вантажним автомобілем марки Daewoo AM6CE, н.з. НОМЕР_2 , допустив попутне зіткнення з автомобілем Мерседес Спрінтер 313, н.з. НОМЕР_3 маршрутне таксі «Ромни-Суми» (перевізник ОСОБА_5 ) під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухаючись у попутному напрямку, розпочав виконувати з`їзд на правий край дороги для висадки пасажирів. В результаті ДТП 5 пасажирів маршрутного таксі отримали тілесні ушкодження ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 ).

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.08.2025, було вилучено транспортний засіб - вантажний автомобіль марки Daewoo AM6CE, н.з. НОМЕР_2 , користувачем якого є військова частина НОМЕР_1 .

З метою збереження речових доказів, а також забезпечення проведення у кримінальному провадженні автотехнічної експертизи, експертизи технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи прокурором було подано клопотання до суду, в якому він просив накласти арешт на вилучені з місця дорожньо-транспортної події автомобілі. Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.08.2025 клопотання задоволено та накладено арешт на транспортний засіб - вантажний автомобіль марки Daewoo AM6CE, н.з. НОМЕР_2 , у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування. Станом на 12.08.2025 всі відповідні експертизи з вилученим транспортним засобом було проведено.

Із змісту ч. 1 ст. 174 КПК України вбачається, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Крім того, беру до уваги положення ч. 1 ст. 100 КПК України, із змісту якої вбачається, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Крім того, вважаю за можливе взяти до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, згідно якій критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах Рисовський проти України від 20.10.2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04) , Кривенький проти України від 16.02.2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07) ) (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81574015) .

Отже, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу, а саме: арешту транспортного засобу марки Daewoo AM6CE, н.з. НОМЕР_2 . користувачем якого є військова частина НОМЕР_1 , відпала потреба, відтак прихожу висновку про те, що клопотання представника військової частини НОМЕР_1 за довіреністю ОСОБА_3 про скасування арешту майна, слід задовольнити, беручи до уваги вищезазначені мотиви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 21, 100, 174, 309, 375, 376, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника військової частини НОМЕР_1 за довіреністю ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.08.2025 року на транспортний засіб марки Daewoo AM6CE, н.з. НОМЕР_2 .

Передати транспортний засіб марки Daewoo AM6CE, н.з. НОМЕР_2 , що належить військовій частині НОМЕР_1 , уповноваженій особі військової частити НОМЕР_1 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, попередивши її про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України, заборонивши уповноваженій особі військової частити НОМЕР_1 та будь-яким іншим особам розпоряджатися та відчужувати вказане майно до ухвалення вироку по кримінальному провадженню або до закриття кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1