Справа №766/900/25
н/п 1-кп/766/3148/25
ВИРОК
25.07.2025 м.Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноградово Цюрупинського району Херсонської області, українця, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.
ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді головного сержанта розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , у званні старший сержант, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 05.03.2024 року, без поважних причин, не з`явився із щорічної відпустки до місця розташування тимчасового пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , та як наслідок, ухилився від проходження військової служби.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.4 ст.408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
II. Застосовані правові процедури у кримінальному провадженні. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).
Вказане кримінальне провадження здійснювалось за відсутності ОСОБА_7 (in absentia), у зв`язку з його ухиленням від органу досудового розслідування та суду.
Обвинувачений у судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим, на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2025 року, відносно ОСОБА_7 здійснювалось спеціальне судове провадження.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.10.2024 року, здійснювалось у спеціальному порядку.
Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_7 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Під час судового провадження повідомлення, виклики, а також процесуальні документи публікувалися в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.
Вказані факти, які підтверджені наявними в матеріалах кримінального провадження документами, дають підстави для висновку, що обвинувачений мав усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати захисника самостійно; в) захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно за рахунок держави.
Суд вважає, що дії обвинуваченого вказують, що він відмовився від свого права приймати участь у судовому розгляді.
Суд констатує, що як стороною обвинувачення в ході здійснення спеціального досудового розслідування, так і судом під час здійснення спеціального судового провадження (in absentia), були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Так, участь захисника у даному кримінальному провадженні, залученого для здійснення захисту за призначенням, була забезпечена із самого початку кримінального переслідування обвинуваченого та здійснювалася до ухвалення вироку у справі. Захисник брав участь у кожній слідчій (розшуковій) дії, яка передбачала його обов`язкову участь, отримував усі процесуальні документи, що підлягали врученню обвинуваченому, брав участь у кожному судовому засіданні. Жодних зауважень, клопотань чи заперечень з цього приводу від захисника протягом здійснення кримінального провадження не надходило.
Таким чином, судом установлено, що в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення вжито всіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного на захист, з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування. При здійсненні судового провадження судом також здійснені всі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ його до правосуддя, з урахуванням установлених законом особливостей такого провадження.
Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Захисник вважав недоведеною винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, оскільки обвинувачений показання не давав, у зв`язку з чим неможливо достовірно з`ясувати причини його неповернення на військову службу. Просив суд ухвалити виправдувальний вирок.
IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчинених кримінальних правопорушень.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, а саме:
-показаннями свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких, він обіймає посаду командира розвідувального взводу в/ч НОМЕР_1 . Взимку 2024 році його підлеглий ОСОБА_7 поїхав у щорічну відпустку до Польщі, з якої не повернувся. Будь-якого тиску під час проходження військової служби на обвинуваченого не здійснювалось, на стан здоров`я він не скаржився. Від командира роти ОСОБА_9 знає, що ОСОБА_7 повідомив його про те, що не має наміру повертатися з відпустки для продовження служби;
-показаннями свідка ОСОБА_10 відповідно до яких, обвинувачений поїхав у відпустку до дружини та сина, які знаходились в Польщі. Після закінчення відпустки ОСОБА_7 на службу не з`явився. Він разом з командиром роти намагалися зв`язатися з ОСОБА_7 , останній на дзвінки не відповідав, надіслав смс повідомлення, що не повернеться до військової частини, в подальшому телефон він вимкнув. Будь-якого тиску під час проходження військової служби на обвинуваченого не здійснювалось, на стан здоров`я він не скаржився;
-показаннями свідка ОСОБА_9 , з яких вбачається, що він був командиром роти обвинуваченого, в останній день відпустки йому на телефон прийшло повідомлення від обвинуваченого, в якому він повідомив, що поспілкувавшись з дружиною вирішив не повертатися на військову службу. В подальшому обвинувачений вимкнув телефон, на зв`язок більше не виходив. Будь-якого тиску під час проходження військової служби на обвинуваченого не здійснювалось, на стан здоров`я він не скаржився;
-показаннями свідка ОСОБА_11 , який дав аналогічні показання щодо неповернення обвинуваченого з відпустки, про даний факт дізнався від ОСОБА_9 ;
-витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 за №54 від 16.06.2022, відповідно до якого, з 16.06.2022 року ОСОБА_12 зараховано до списку особового складу в/чА7053, призначено на посаду «головного сержанта розвідувального взводу розвідувальної роти»;
-рапортом ОСОБА_12 від 07.02.2024, з якого вбачається, що він просить надати йому щорічну відпустку за 2024 рік з 17.02.2024, строком на 15 діб та 2 дні на дорогу до місця проведення відпустки, яку він буде проводити в м.Сопот, Республіка Польща;
-витягом з наказу командира в/чА7053 за №47 від 15.02.2024 року, з якого вбачається, що обвинуваченому надано основну щорічну відпустку за 2024 рік з 17.02.2024 по 04.03.2024. Місцем проведення відпустки є м.Сопот Республіка Польща;
-матеріалами службового розслідування за фактом неповернення ОСОБА_12 після закінчення відпустки, а саме, рапортом командира розвідувальної роти в/ч НОМЕР_1 , відповідно до якого, 04.03.2024 року він доповів старшому командиру про неприбуття обвинуваченого з відпустки;
-витягом з наказу командира в/чА7053 за №30-РС від 19.04.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_12 увільнено від займаної посади у зв`язку з відсутністю у військовій частині понад 10 діб;
-витягом з наказу командира в/чА7053 за №37-РС від 18.04.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_12 призупинено військову службу у зв`язку із самовільним залишенням військової частини;
V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.
Аналізуючи вказані надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку, що вони є належні та допустимі, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, та отримані в порядку встановленому КПК України.
Суд приймає та кладе в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_7 показання свідків, які прямо підтверджують факт ухилення від військової служби ОСОБА_7 , письмові докази, які підтверджують факт проходження обвинувачем військової служби, його виїзд за межі України під час відпустки та неповернення після її закінчення.
Суд визнає допустимим доказом показання свідка ОСОБА_11 , що обвинувачений ухилився від служби, не повернувся з відпустки, і про вказаний факт він знає з чужих слів, оскільки показання свідка в цій частині узгоджуються з показаннями інших свідків та письмовими доказами у справі. Вказані показання отриманні та дослідженні судом у відповідності до вимог ч.11 ст.615 КПК України.
Отже, сукупність досліджених судом достовірних, належних та допустимих доказів у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, і він винний у вчиненні цього кримінального правопорушення.
VI. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обставини, які відповідно до статей 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлені.
VІІ. Мотиви призначення покарання
Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем служби характеризується позитивно, має заохочення від Головнокомандуючого ЗСУ нагрудний знак «Золотий хрест», відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та приходить до висновку, що ОСОБА_7 має бути призначено покарання в мінімальних межах санкції ч.4 ст.408 КК України.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено в умовах воєнного стану, положення статті 75 КК України до ОСОБА_7 застосовані бути не можуть.
VIІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого.

Суддя ОСОБА_1