ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0004347 від 19.10.2018 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, громадянина України, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ст. 296 ч.4 України,

з участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

18.10.2018 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 проїжджав біля пабу «Шульц», що за адресою: вул. Перемоги, 1, в м. Житомирі, де помітив групу людей, між якими відбувався конфлікт, серед яких побачив ОСОБА_7 , з яким мав неприязні стосунки та у нього раптово виник протиправний умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , бажаючи спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_7 , тримаючи у правій руці ніж, наніс ним останньому удар у ліве стегно, після чого одразу залишив місце події.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани на лівому стегні, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_10 його дівчина, з якою зустрічався протягом двох з половиною років. Бахрамова до події знав лише в обличчя, особисто не спілкувалися, зустрічей або домовленостей про зустрічі ніколи з ним не мав. Його дівчина ОСОБА_11 повідомила, що протягом місяця на її телефон систематично надходять СМС з погрозами, спочатку на них не реагували. Через деякий час його автомобіль облили молочною продукцією, від очевидців дізнався, що це зробив чоловік одягнутий в кофту з капюшоном, поліцію не викликали. У них впала підозра на ОСОБА_12 , який у ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , розпитував про ОСОБА_10 . Він показав жінці-очевидцю фото ОСОБА_12 і остання повідомила, що чоловік схожий. Через декілька днів рухався по вул. Київській, перед його автомобілем з`явився ОСОБА_12 , який почав показувати непристойні жести, у зв`язку з чим зупинився, але поки виходив з автомобіля останній зник. Він продовжив рух, виїхавши з кола майдана ОСОБА_15 на вул. Перемоги побачив групу людей, серед яких був ОСОБА_12 , останні розмахували руками, а тому вирішив заїхати у двір та підійти до ОСОБА_12 поговорити. Виходячи з автомобіля взяв із собою ніж. Коли підходив до цієї групи, між якими почалася бійка та потерпілий побачивши його намагався йому нанести удар, від якого ухилився і наніс один удар ножем в ногу останнього. Після чого одразу відбіг назад та повернувся до автомобіля. Чув позаду крики та постріл. Зазначив, що його цікавив лише потерпілий, який тривалий час переслідував його дівчину. Ніж взяв із собою, оскільки ОСОБА_12 для нього представляв реальну загрозу і якби останній не замахнувся на нього, він ніж би не застосовував, оскільки хотів лише поговорити з ним. Також показав, що відчував до потерпілого неприязнь через його погрози і образи на адресу його дівчини. До цієї події намагався зустрітися з ОСОБА_12 , останній сам призначав зустрічі, однак жодного разу на них не приходив.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що до 18.10.2018 ОСОБА_16 не знав. Він разом із товаришем ОСОБА_17 і дівчиною ОСОБА_18 відпочивали в центрі міста, рухалися по вул. Київській в напрямку майдану Соборного. Їм на зустріч йшли троє осіб, серед яких був ОСОБА_19 , якого раніше також не знав. Всі перейшли дорогу до пабу «Шульц», де ОСОБА_19 почав його ображати нецензурною лайкою, кричав «зараз приїде ОСОБА_20 і будемо розбиратися». При цьому причини, або якоїсь конкретики в його словах не було. Також не міг зрозуміти чому претензії були саме до нього. Через хвилину під`їхав чорний BMW з якого вийшов ОСОБА_16 . ОСОБА_19 почав наносити йому удари в голову, а ОСОБА_16 почав перед ним розмахувати ножем, що сприйняв як погрозу, злякався. Після чого ОСОБА_16 наніс йому удар в ногу. Свої дії ОСОБА_16 ніяк не пояснював, взагалі нічого не говорив, все робив мовчки. Не міг зрозуміти чому вони так себе ведуть, і запитував що вони від нього хочуть. Друзі були поруч і кликали на допомогу. Невідомий чоловік вийшов з приміщення кафе, пролунав постріл, нападники втекли, в тому числі і ОСОБА_16 , забравши із собою ніж. Ствердив, що бачив в руках ОСОБА_16 ніж. Спочатку не зрозумів, що його поранили, вже потім всі почали говорити, що на ньому кров, почалася кровотеча. Не може стверджувати, чи до цього спілкувався з дівчиною на ім`я ОСОБА_11 , але заперечує, що погрожував їй. Після події відчував себе пригніченим, зазнав приниження, крім того сама ситуація набула розголосу через ЗМІ. Фізичний стан також був не задовільний, постійно боліла нога.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що до події ОСОБА_16 не знав, ОСОБА_12 його товариш. 18.10.2018 в нього був день народження, який він проводив разом із ОСОБА_12 і ОСОБА_22 . Вони рухалися біля костелу, якісь незнайомі почали їм кричати, махати руками, не звертали на це увагу. Дійшли до пабу «Шульц». До ОСОБА_12 підбіг незнайомий хлопець, між ними почалася словесна перепалка, яка перейшла в бійку. Чув образи в сторону ОСОБА_12 , але ніякої конкретики і причини не проговорювали. ОСОБА_12 намагався відійти назад. Приїхав інший чоловік, який тримаючи в руках ніж підбіг до ОСОБА_12 та наніс йому один удар в ногу. ОСОБА_16 не приймав участі у словесній перепалці та бійці, підбігши до ОСОБА_12 нічого не говорив, наніс один удар ножем. Поруч було людно, було багато відпочиваючих, всі стояли і спостерігали за сутичкою. Потім із закладу вибіг чоловік, який здійснив один постріл в повітря, в результаті чого бійка припинилася.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що до події ОСОБА_16 не знала, ОСОБА_12 її давній знайомий. 18 жовтня, рік не пам`ятає, разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_24 підійшли до пабу «Шульц». Де троє невідомих чоловіків щось вигукували до них, на що не звертали увагу. Чоловіки підійшли ближче та намагалися відвести ОСОБА_12 у двір поговорити, але останній не погодився, намагався уникнути конфлікту. Було зрозуміло, що ОСОБА_12 цих людей не знав, звертався до них за поясненнями, однак ніякої чіткої відповіді не було. На адресу ОСОБА_12 лунали погрози, а потім один із чоловіків вдарив його. В цей час приїхав інший чоловік, який спочатку ножем погрожував ОСОБА_12 , а потім вдарив ножем в ногу. Обличчя цієї особи не запам`ятала, оскільки перебувала в шоковому, панічному стані, все відбулося досить швидко. Від місця події стояла в десяти метрах, добре бачила ніж в руках нападника, удар ножем був лише один, після цього цей чоловік відбіг.

Свідок ОСОБА_25 показала, що обвинувачений ОСОБА_16 на час події був її хлопцем. З ОСОБА_12 були знайомі, познайомилися на весіллі спільних друзів яке відбулося влітку, є спільні фото. ОСОБА_19 не знає. Очевидцем події не була. Протягом тривалого часу в соціальних мережах їй надходили погрози. Постійно блокувала цю особу, але останній створював нові акаунти і продовжував писати погрози. Спочатку не знала, хто саме їй пише, особа була анонімною. А вже потім він себе ідентифікував, прислав їх спільне фото, з якого стало відомо, що це ОСОБА_12 . Він переслідував її, поливав брудом, погрожував. Пізніше почав погрожувати і ОСОБА_16 , через що останній перебував в пригніченому стані. ОСОБА_12 вимагав, щоб вона припинила відносини з ОСОБА_16 . Намагалися через друзів знайти номер телефону ОСОБА_12 , останній дізнавшись про це почав їм погрожувати, тому друзі відмовляли в допомозі. Погрози не припинялися, зверталася до органів поліції, однак останні не відреагували. Тому разом із ОСОБА_16 почали шукати шляхи зустрітися з ОСОБА_12 щоб особисто поспілкуватися. На призначені ОСОБА_12 зустрічі той не приходив. Їй відомо, що ОСОБА_12 вживав психотропні речовини. Після події, яка сталася 18 жовтня, погрози припинилися. До вказаної події ОСОБА_16 та ОСОБА_12 не бачилися. Їй відомо, що їй писав саме ОСОБА_12 , оскільки у останнього в соціальних мережах були виставлені власні фото. Про конфлікт дізналася від ОСОБА_16 в день події, що між ним і ОСОБА_12 відбулася зустріч на площі, що конфлікт вирішено, можна більше не хвилюватися.

Свідок ОСОБА_26 показав, що до події ні обвинуваченого, ні потерпілого не знав. Точну дату не пам`ятає, близько 16 год. він разом з мамою і братом перебували в приміщенні кафе «Мандри», відпочивали, святкували його день народження. Він до вікна сидів боком, а мама обличчям. Мама дивилася у вікно та сказала, що на вулиці відбувається конфліктна ситуація. Коли повернувся до вікна, побачив словесний конфлікт між групою хлопців, було 3-4 чоловіка. Сутичка відбувалася на тротуарі вздовж дороги, біля сходинок. При цьому група людей йшла одна на одного, штовхаючись і наносивши удари. Почав знімати на камеру і виходити на вулицю. Мав із собою травматичну зброю, з дозвільними документами. Коли вийшов на вулицю, конфлікт перейшов у фізичний, у одного із хлопців побачив ніж, яким той наніс удар в ногу. Від цього удару потерпілий спустився з бордюри на проїжджу частину. З метою припинити конфлікт, почав кричати щоб привернути на себе увагу, вистрелив у повітря, і всі розбіглися. Частина хлопців побігла через дорогу, а когось забрали в автомобіль BMW. Залишився лише потерпілий, в якого з ноги текла кров, почав надавити йому першу медичну допомогу, наклали джгут, викликали швидку.

18.10.2018 №1 внесено відомості в ЄРДР з правовою кваліфікацією ст. 296 ч.4 КК України, за фактом, що 18.10.2018 близько 17 год. невідома особа, перебуваючи за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 1, з хуліганських спонукань грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства за допомогою предмету схожого на ніж спричинила ушкодження ОСОБА_7 №2 18.10.2018 близько 17 год. ОСОБА_27 та ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: майдан Соборний, 2, з хуліганських спонукань грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_7 (т.2 а.с.79).

Згідно рапортів на лінію 102 18.10.2018 о 17 год. 41 хв. надійшло повідомлення про те, що до травмпункту доставлено ОСОБА_7 , якому спричинено ножове поранення біля кафе «Мандри», останнього госпіталізовано, встановлено діагноз: колото-різана рана бокової поверхні верхньої третини лівого стегна, забійна рана тім`яно-потиличної ділянки голови. (т.2 а.с.81, 82).

Згідно рапорту на лінію 102 18.10.2018 о 17 год. 07 хв. надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 1, біля кафе «Мандри», чотири особи які перебували на т/з BMW д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, поранили невідомого чоловіка в ногу, викликали швидку (т.2 а.с.83).

Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій останній зазначив, що 18.10.2018 близько 17 год. чоловік на ім`я ОСОБА_20 перебуваючи біля буд.№1 по вул. Перемоги, спричинив йому тілесні ушкодження (т.2 а.с.84).

Протоколом огляду місця події від 18.10.2018 за участю ОСОБА_7 вилучено світло сині джинсові штани, на яких наявне забруднення плямами речовини бурого кольору. На відстані 3 см. від нижнього шва наявне пошкодження у вигляді порізу довжиною 3,5 м., та наявне забруднення від ґрунту (т.2 а.с.85).

Протоколом огляду місця полії від 18.10.2018, свідок ОСОБА_21 вказав, на ділянку місцевості, яка розташована перед приміщенням кафе «Мандри», де у ОСОБА_7 виник конфлікт з невідомими чоловіками, в ході якого останні спричинили ОСОБА_12 тілесні ушкодження. Та вказав на сходи до вказаного приміщення, на яких наявні плями речовини бурого кольору. Свідок вказав, що саме на цих сходах надавав медичну допомогу Денисюку, до приїзду карети швидкої допомоги (т.2 а.с.87).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.10.2018 за участю ОСОБА_7 , в ході якого потерпілий розповів та на статистові показав, як 18.10.2018 близько 17 год. біля пабу «Шульц» що за адресою: вул. Перемоги, 1, м. Житомир, чоловік в чорній кепці та чорній кофті, який приїхав на автомобілі BMW, наніс йому удар ножем в ногу (т.2 а.с.89).

Протоколом огляду предмету від 19.10.2018 відеозапису, який здійснювався з приміщення кафе «Мандри», що по АДРЕСА_2 та безпосередньо досліджений в судовому засіданні. На трьох відеофайлах зафіксовано конфлікт між двома групами чоловіків. Чоловік в чорній футболці ( ОСОБА_7 ) жестикулюючи руками спілкується з чоловіком в зеленій кофті (особа, щодо якої кримінальне провадження закрито). Після чого чоловік в зеленій кофті (особа, щодо якої кримінальне провадження закрито) наносить два удари ОСОБА_7 . З вулиці Перемоги до цих чоловіків підбігає чоловік в чорній кофті ( ОСОБА_5 ) та наносить один удар в ногу ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 відбігає в сторону, а між чоловіком в зеленій кофті (особа, щодо якої кримінальне провадження закрито) продовжується бійка з ОСОБА_28 крики, постріл, бійка припиняється. На інших файлах ОСОБА_7 надають медичну (т.2 а.с.95).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.10.2018, потерпілий ОСОБА_7 вказав на особу під №1, який 18.10.2018 за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 1, наніс йому удар ножем в ліве стегно. Під номером №1 розташований ОСОБА_5 (т.2 а.с.103).

Протоколом огляду предмету від 07.11.2018 DVD-диск, який безпосередньо досліджений в судовому засіданні. На відео група чоловіків перебуває поблизу кафе «Мандри», з майдану Соборний на вул. Перемоги повернув автомобіль чорного кольору, який зупиняється біля будинку № 3 по вул. Перемоги, з якого вийшов чоловік, який почав рух в бік групи чоловіків, між якими розпочалася бійка. Через декілька секунд чоловік, що приїхав повертається до автомобіля, а між двома чоловіками продовжується бійка (т.2 а.с.109).

За висновком експерта № 3103 від 14.11.2018 у ОСОБА_7 виявлено: синці та садна на обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Колото-різану рану на лівому стегні, яка утворилася від дії гострого предмету, відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися в термін та за обставин, вказаних потерпілим в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю (т.2 а.с.118).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_29 зазначила, що у ОСОБА_12 було виявлено колото-різану рану на задній поверхні стегна. Інформація щодо конкретного розташування рани на шкірі не була описана лікарями. М`язи дна свідчать про те, що це була сукупна колючо-різана рана від дії гострого предмету. Удар був нанесений цілеспрямовано, колючо-ріжучим пристосованим предметом.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.11.2018 за участю свідка ОСОБА_30 , яка розповіла та показала механізм нанесення потерпілому тілесні ушкодження (т.2 а.с.120).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 за участю свідка ОСОБА_31 , який розповів, та показав, яким чином ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження. (т.2 а.с.124).

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст.125 ч.2 КК України, які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 296 ч.4 КК України за наступних обставин.

18.10.2018 близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_32 разом з друзями перебував поблизу пабу «Шульц», що за адресою: вул. Перемоги, 1, м. Житомир, де в цей час до нього

підійшло троє раніше невідомих осіб, серед яких була особа, щодо якої провадження закрито, та у якого раптово виник умисел на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи встановлені у суспільстві правила поведінки, проявляючи нахабне та зневажливе ставлення до громадського порядку, перебуваючи у громадському місці у світлу пору доби, усвідомлюючи, що його дії спостерігають інші громадяни та порушуючи їх спокій, особа, щодо якої провадження закрито, безпідставно почав ображати ОСОБА_7 словами брутальної лайки та провокувати конфлікт.

В подальшому, правою рукою, стиснутою в кулак, наніс декілька ударів в обличчя та по потилиці ОСОБА_7 .

Вказаними діями, особа щодо якої провадження закрито, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В цей же день, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 проїжджав біля пабу «Шульц», що за адресою: вул. Перемоги, 1, м. Житомир, де помітив групу людей між якими відбувався конфлікт, та у нього раптово виник умисел на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, з хуліганських спонукань, маючи на меті показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, у світлу пору добив присутності інших людей, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, демонструючи грубу силу та бажаючи спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_7 , з яким попередньо не був знайомим, тримаючи у правій руці ніж наніс ним останньому удар у ліве стегно.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани на лівому стегні, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Хуліганські дії особи, щодо якої провадження закрито, та ОСОБА_5 були припинені ОСОБА_26 , який відпочиваючи у кафе «Мандри» став очевидцем конфлікту та з метою його припинення, вибігши із закладу здійняв галас та здійснив постріл у повітря з пристрою для відстрілу гумових куль, після чого особа, щодо якої провадження закрито та ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку, що така правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 296 ч.4 КК України не знайшла свого підтвердження виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В свою чергу стандарт доведення «поза розумним сумнівом», визначений практикою ЄСПЛ (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A № 25), може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року за № 288/1158/16-к (провадження № 13-28кс19) - безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці право охоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За відсутності мотиву у виді явної неповаги до суспільства (прагнення протиставити себе суспільству), коли застосування насильства зумовлене неприязними відносинами з потерпілим та прагненням заподіяти конкретній особі шкоди з особистих спонукань, факт вчинення таких дій у громадському місці у присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації дій обвинуваченої особи як хуліганство (постанова Верховного суду від 16.01.2025 справа №755/4443/19).

За встановлених судом фактичних обставин справи, конфліктна ситуація між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла задовго до самої події. Обвинувачений ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_7 тривалий час не залишав у спокою його дівчину, якій писав образливі СМС, а тому сам шукав зустрічі з останнім. ОСОБА_7 неодноразово йому призначав зустрічі, на які сам не приходив. В день події побачивши ОСОБА_7 в центрі конфлікту, вирішив до нього підійти, а тому зупинився, взяв ніж і підійшов до ближче. Йшов до ОСОБА_7 поговорити. Коли підійшов ближче ОСОБА_7 на нього замахнувся, у зв`язку з цим наніс йому ножем один удар в ногу. Після нанесення удару повернувся до автомобіля, будь яких інших дій не вчиняв. Також зазначив, що особу, щодо якої кримінальне провадження закрито ( ОСОБА_27 ) знав лише візуально, особистих стосунків з ним не підтримував, домовленостей щодо зустрічі в день події не мав, а випадково став очевидцем конфлікту між вказаною особою та ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду сторона обвинувачення змінила первісне обвинувачення, оскільки досліджені в судовому засіданні докази не підтвердили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_27 були знайомі між собою та діяли спільно при вчиненні кримінального правопорушення. Прокурор в зміненому обвинуваченні виключив кваліфікуючу ознаку вчинене групою осіб. Ухвалою суду від 14.12.2023 ОСОБА_33 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0004347 від 19.10.2018 за ст. 296 ч.2 КК України закрито.

Таким чином, обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й застосування обвинуваченим насильства до конкретного потерпілого не свідчать про те, що його поведінка була зумовлена бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Конфлікт мав у своїй основі конкретні особисті відносини, які задовго виникли між його сторонами, і подальші дії обвинуваченого в ході конфлікту зумовлювалися особистим мотивом. Про те, що потерпілий був знайомий з обвинуваченим, підтверджено заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, в якому останній зазначив конкретну особу, яка спричинила йому ножове поранення та спростовує його покази надані суду, що з обвинуваченим не був знайомий.

В даному випадку заподіяння насильства потерпілому у зв`язку із неприязними відносинами, та спричинення останньому легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, хоча й мало місце на вулиці, в центрі міста, однак посягало не на громадський порядок чи моральність, а саме на здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , тобто основним безпосереднім об`єктом посягання обвинуваченого було здоров`я потерпілого, а не громадська безпека. Це також підтверджено дослідженим в судовому засіданні відеозаписом та показами свідків. Як вбачається з відеозапису ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_7 , наніс удар ножем та одразу залишив місце події, що обраховувалося декількома секундами. Крім того, з досліджених в судовому засіданні скріншотів на адресу свідка ОСОБА_25 ідентифіковано особу, яка направляла образливі з погрозами СМС-повідомлення, а саме ОСОБА_7 . При цьому, надіслання цих погроз припинилося одразу після спричинення йому ОСОБА_34 тілесних ушкоджень Та обставина, що правоохоронні органи належним чином не відреагували на звернення ОСОБА_25 не спростовує обставин події, не спростовує особистого мотиву ОСОБА_5 та не доводить мотиву на хуліганські дії.

Зазначене дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 мотиву грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК.

Дії ОСОБА_5 зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого і були безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали.

Згідно даних, що містяться у висновку експерта № 3103 від 14.11.2018, у ОСОБА_7 від дій ОСОБА_5 виявлено: колото-різану рану на лівому стегні, яка утворилася від дії гострого предмету, відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 зі ст. 296 ч.4 КК України на ст. 125 ч.2 КК України, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно постанови Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 за № 288/1158/16-к (провадження № 13-28кс19): Розв`язуючи питання про наявність чи відсутність у суду процесуального права за результатами розгляду кримінального провадження, розпочатого та скерованого до суду за процедурою публічного обвинувачення, змінити кваліфікацію діяння на злочин приватного обвинувачення без відповідної заяви потерпілого, Велика Палата виходить з таких міркувань.

Обираючи спосіб реагування на злочин, потерпілий, користуючись свободою розсуду, самостійно вирішує питання про те, наскільки це протиправне діяння зачіпає його інтереси, наскільки ефективним для їх захисту буде звернення до процедури кримінального судочинства, а в разі початку такої процедури - чи доцільно її продовжувати. Заява потерпілого свідчить про його рішення захистити власні інтереси шляхом здійснення кримінального провадження.

Закон не покладає на потерпілого обов`язку встановлення обставин кримінального правопорушення та його кваліфікації. Зазначене є винятковою компетенцією органів досудового розслідування, державного обвинувачення і суду. Перекладення цього обов`язку на потерпілого, з урахуванням відсутності у кримінальному процесуальному законі норм про обов`язкове забезпечення його послугами адвоката (на відміну від обвинуваченого), неминуче призвело би до обмеження його можливостей ефективно захистити свої порушені права, в тому числі залежно від матеріального і соціального становища як чинників доступу до якісної правової допомоги.

З набранням чинності КПК(2012 року) порядок здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення зазнав істотних змін. За нормами чинного КПК особливістю такого кримінального провадження є лише те, що необхідною умовою його здійснення є виражене у процесуальній формі бажання потерпілого щодо кримінального переслідування винного: провадження розпочинається лише за заявою потерпілого, відмова якого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття справи (крім кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством). В іншій частині, в тому числі щодо кола осіб, уповноважених відкривати кримінальне провадження, процедури збирання доказів, пред`явлення обвинувачення в обвинувальному акті та підтримання його прокурором у суді, нормами цього Кодексу особливостей не встановлено.

Зміст частини першої статті 477 КПК у системному зв`язку із частиною четвертою статті 26 і пунктом сьомим частини першої статті 284 зазначеного Кодексу зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності взагалі, а не за конкретною нормою КК. Інтерес особи, котра зазнала шкоди, у застосуванні процедури кримінального судочинства стосується не юридичної кваліфікації протиправних дій, а самого факту вчинення цих дій щодо неї. Подана до правоохоронних органів та/або суду заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети.

Праву потерпілого на таке звернення кореспондує конституційний обов`язок держави в особі компетентних органів захистити порушені права і свободи постраждалої людини в установленій законом формі, зокрема з дотриманням визначеної КПК процедури встановити дійсні обставини справи і в разі підтвердження факту злочинного діяння надати йому юридичну оцінку відповідно до норм КК.

Юридична оцінка діяння у межах висунутого обвинувачення належить до кола питань, що вирішуються судом під час ухвалення вироку (пункт другий частини першої статті 368 КПК).

Таким чином, під час судового розгляду кримінального провадження, розпочатого і спрямованого до суду за процедурою публічного обвинувачення, якщо прокурор у порядку статті 338 КПК не вносив до обвинувачення змін, які б трансформували його у приватне, до видалення суду до нарадчої кімнати не виникає жодних процесуальних перешкод для продовження кримінального провадження незалежно від наявності чи відсутності матеріально-правових підстав для перекваліфікації діяння на злочин приватного обвинувачення. Адже до прийняття судом відповідного рішення по суті справи процес не втрачає ознак публічності і його перебіг не ставиться у залежність від позиції потерпілого.

Проте у випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність перекваліфікації дій особи зі злочину публічного обвинувачення на злочин приватного обвинувачення, позиція потерпілого матиме вирішальне значення для подальшої долі кримінального провадження, зумовленої такою перекваліфікацією.

Крім цього, кримінальний процесуальний закон не регламентує конкретного способу звернення потерпілого з заявою, яка зумовлює визначені у частині першій статті 477 КПК правові наслідки. Водночас захист прав і свобод людини як втілення принципу верховенства права вимагає надання переваги внутрішньому змісту юридично значущих дій над зовнішньою формою їх вираження. З огляду на зазначене навіть у разі, якщо потерпілий не подавав до правоохоронних органів заяви про злочин як окремого процесуального документа, однак до початку чи під час досудового розслідування і/або судового провадження однозначно висловив свою позицію про притягнення винного до кримінальної відповідальності, відповідна позиція, зафіксована у процесуальних документах, дає підставу для кримінального переслідування особи за злочин приватного обвинувачення.

Згідно матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_7 під час досудового розслідування і судового розгляду наполягав на притягненні ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, повністю погоджуючись із висунутим прокурором обвинуваченням щодо юридичної оцінки його дій як хуліганства.

Зазначене волевиявлення потерпілого варто розцінювати як підтримання обвинувачення, що свідчить про відсутність процесуальних перешкод для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Відтак реалізація судом права за результатами судового розгляду незалежно від думки потерпілого перекваліфікувати діяння на статтю кримінального закону, що передбачає відповідальність за злочин приватного обвинувачення, не є ігноруванням позиції потерпілого щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності за такий злочин.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.2 КК України, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_7 .

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, має молодий вік, не перебуває на обліках в спеціалізованих медичних установах. За тривалий час розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 не вчиняв ні кримінально-караних, ні адміністративних правопорушень.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд обирає йому покарання в межах санкції статті у вигляді громадських робіт, із застосуванням ст.49, ч.5 ст. 74, 80 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 пред`явив цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 1 600 000 грн. В обгрунтування зазначив, що діями обвинуваченого йому спричинено моральні страждання, страх за своє життя, фізичний біль, негативні переживання та спогади. Внаслідок дії обвинуваченого було принижено його честь та гідність.

Суд враховує, що внаслідок спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, йому спричинено моральні та фізичні страждання, які дійсно позначили негативні зміни у його житті, негативні переживання, приниження. Крім того, в момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий переніс фізичний біль, пережив емоційний стрес та продовжує нести моральні страждання, переживання, стреси та інші негативні фактори, які виміряти в грошовому еквіваленті неможливо.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, загальний життєвий рівень громадян України, і здатність обвинуваченого ОСОБА_5 реально відшкодувати шкоду, суд, вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 25000 грн. В решті вимог відмовити.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді громадських робіт строком - 200 (двісті) годин. На підставі ст.ст. 49,74 ч.5, 80 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. В решті вимог відмовити.

Речові докази: DVD-R диски - зберігати в матеріалах судового провадження (т.2 а.с.102,117).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1