н/п 1-кс/953/3323/25
"29" квітня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, громадянина України, який є військовослужбовцем ЗСУ, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
29.04.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем несення їм військової служби, або за іншою адресою, яку визначить командир військової частини, в межах строку досудового розслідування, із покладенням обов`язків.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ОСОБА_5 23.11.2022, в період часу між 16:15 - 16.40, більш точний час в ході розслідування не встановлено, керував технічно справним автомобілем "Фольксваген Шаран" р.н. НОМЕР_2 , та рухався по вул. Харківській (яка є автодорогою "Київ-Харків-Довжанський") в м. Валки Богодухівського району Харківської області з боку м. Полтави в напрямку м. Харкова.
Під час руху по вул. Харківській, ОСОБА_5 , діючи необережно, проявив неуважність, не зменшив швидкості та не зупинив автомобіль перед нерегульованим пішохідним переходом, розташованим перед перехрестям з вул. Пушкіна, не дав дорогу пішоходам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які переходили проїзну частину по пішохідному переходу, позначеному з обох сторін дорожніми знаками "Пішохідний перехід", по дорожній розмітці "зебра", рухаючись справа наліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля і яких він об`єктивно міг виявити, та допустив на них наїзд, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
За наслідками дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 , 1946 р.н., згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-17/68-Ват/22 від 29.12.2022 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту тупу травму грудної клітини у вигляді перелому тіла 8-го грудного хребця, переломів ребер ліворуч: 2-10 по середній пахвовій лінії та 3-10 - по лопатковій лінії; праворуч: 3-6 по середній ключичній лінії, з розривами тканини легень та крововиливом у плевральні порожнини; відкритий вивих лівого колінного суглобу; садно в проекції тіла лівої виличної кістки. Вказана несумісна з життям, сукупна тупа травма тіла явилася причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Пішохід ОСОБА_13 , 1971 р.н., згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/395-А/22 від 13.01.2023 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту тупу черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку із садненням на обличчі; закриту тупу травму грудної клітини у вигляді перелому 2, 3, 4, 5, 6, 7 ребер зліва та забою лівої легені, що ускладнилося лівобічним гемопневмотораксом; закриту тупу травму тазу у вигляді перелому лобкової та сідничної кісток зліва, перелому лівої здухвинної кістки та внутрішньо-суглобового багатоуламкового перелому лівої кульшової западини із розповсюдженням перелому на лівий крижово-клубовий суглоб, а також багатоуламкового перелому тіла крижового хребця із розповсюдженням на крижово-куприкове зчленування; закритий перелом діафізу обох кісток лівої гомілки із зміщенням, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-25/9632-ІТ від 23.04.2025 в діях водія автомобіля "Фольксваген Шаран" р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 виразилися в тому, що він рухаючись по вул. Харківській в м. Валки Богодухівського району Харківської області, діючи необережно, проявив неуважність, не зменшив швидкості та не зупинив автомобіль перед нерегульованим пішохідним переходом, розташованим перед перехрестям з вул. Пушкіна, не дав дорогу пішоходам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які переходили проїзну частину по пішохідному переходу, позначеному з обох сторін дорожніми знаками "Пішохідний перехід", по дорожній розмітці "зебра", рухаючись справа наліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля і яких він об`єктивно міг виявити, та допустив на них наїзд, що спричинило вищевказані наслідки.
Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 та спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 .
29.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Сторона обвинувачення зазначає, що одночасно ці обставини та ризики, підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, а вищевказані обставини виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 за місцем несення їм військової служби або за іншою адресою, яку визначить командир військової частини, при виконанні бойових завдань.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2025 клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та заяву командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , помічника командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , начальника групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , офіцера групи психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , об`єднано в одне провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просив його задовольнити, заперечував проти задоволення заяви про передачу ОСОБА_5 , на особисту поруку.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просили задовольнити заяву військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 про взяття ОСОБА_5 на особисту поруку.
Ппоручитель ОСОБА_17 в судовому засіданні підтримав заяву військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 про передачу ОСОБА_5 на особисту поруку, просив її задовольнити та відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
29.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 та спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 .
Надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця ДТП та схемою від 23.11.2022; речовим доказом - пошкодженим автомобілем "Фольксваген Шаран" р.н. НОМЕР_2 ; показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-25/9632-ІТ від 23.04.2025; висновком судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_12 № 12-17/68-Ват/22 від 29.12.2022; висновком судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_13 №12-14/395-А/22 від 13.01.2023.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 3, п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України: незаконний вплив на потерпілого, свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, слідчий судді вважає недоведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Підозрюваний ОСОБА_5 для розгляду вказаного клопотання сторони обвинувачення з`явився самостійно, даних щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування до клопотання не залучено, та в ході його розгляду слідчому судді не надано.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинили чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
При цьому, суд вважає можливим задовольнити заяву командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , помічника командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , начальника групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , офіцера групи психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 про взяття особи на особисті поруки.
З пояснень учасників процесу в судовому засіданні та наданих даних слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгорода, громадянин України, є військовослужбовцем ЗСУ, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
Згідно службової характеристики командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_20 від 28.04.2025, молодший лейтенант ОСОБА_5 за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе як військовослужбовець, який швидко та якісно виконує завдання. Перебуваючи на посаді помічника військового капелана військової частини НОМЕР_1 , також тимчасово виконував обов`язки за посадою військового капелана. Активно включився в роботу за посадою та зарекомендував себе як військовослужбовець та священнослужитель із надзвичайним талантом організації та проведення заходів душпастирської опіки, здатний ефективно вирішувати завдання в умовах бойових дій, забезпечувати духовні потреби особового складу. У зв`язку з успішним виконанням обов`язків атестований на посаду офіцерського складу з присвоєнням первинного військового звання молодшого офіцерського складу «молодший лейтенант» та призначений на вакантну посаду військового капелана військової частини НОМЕР_1 . Функціональні обов`язки виконує добре. У складних обставинах орієнтується швидко. Приймає правильні рішення. Молодший лейтенант ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що окремі військовослужбовці постійно перебувають на лінії бойового зіткнення, неодноразово проводив сповіді на позиціях в районах виконання бойових завдань. Організував патронатну та капеланську служби в районі виконання бойових завдань. Є одним із військовослужбовців, які здійснюють морально-психологічне забезпечення у військовій частині. Неодноразово брав на себе обов`язки старшого на позиціях у випадках, коли особовий склад потрапляв разом з ним під обстріли та успішно виводив побратимів з-під небезпеки. Постійно підвищує рівень особистих професійних знань. Під час виконання службових обов`язків проявляє активність і наполегливість. Здатний критично оцінювати свої дії. В районі виконання бойових завдань підрозділу ним налагоджено взаємодію із релігійними організаціями для задоволення духовно-релігійних потреб військовослужбовців, а також для роботи із членами сімей загиблих (померлих) та зниклих безвісти за особливих обставин військовослужбовців Збройних Сил України. Згідно з анкетуваннями у підрозділі як військовий капелан здатний самостійно забезпечити проведення заходів душпастирської опіки та здійснення соціально-доброчинної діяльності у військовій частині, рівень довіри до нього високий. Водночас він володіє налагодженими контактами із міжконфесійними мобільними групами, що дозволяє у разі потреби залучати їх до проведених у підрозділі заходів. Дисциплінований, мислить творчо, шукає нестандартні вирішення питання, наполегливий. Здатен брати на себе відповідальність за процеси пов`язані із виконанням бойових завдань. Працює на результат. Виявляє схильність до завдань, що мають практичне значення, часто висловлює ініціативу з виконання таких завдань. Комунікабельний, тактовний. На критику та зауваження реагує адекватно, робить правильні висновки. Користується повагою та авторитетом у підрозділі. Завдяки його вмілому виконанню обов`язків протягом квітня 2025 року особовим складом, з яким він проводив заходи душпастирської опіки, було знищено понад 50 укриттів разом із особовим складом противника, понад 10 вантажних автомобілів ворога, 1 танк та 1 САУ противника. Має посвідчення Учасника бойових дій. Брав участь у бойових діях з часів АТО/ООС у 2014-2016 рр. у складі добровольчих формувань, зокрема Окремої добровольчої чоти « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». З 2022 року бере участь у відбитті повномасштабного нападу російської федерації на Україну. З липня 2022 року у складі військової частини НОМЕР_3 , з серпня 2023 року у військовій частині НОМЕР_4 , з вересня 2024 року по т. ч. у складі військової частини НОМЕР_1 . Легко адаптується до нових умов військової служби та швидкої зміни подій. Фізично розвинений добре, у стройовому відношенні підтягнутий. Закріпленою зброєю володіє впевнено.
Згідно наданих стороною захисту копій нагород, ОСОБА_5 нагороджений, зокрема, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України 21.06.2022 №782 «За взірцевість у військовій службі», заохочувався грамотами від Командувача Сил безпілотних систем Збройних Сил України, Подякою від Мукачівської міської ради, Грамотою Ужгородської міської ради, відзнакою ОДЧ «Карпатська Січ», православною Церквою України.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді особистої поруки.
Вирішуючи питання щодо поручителів - командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , помічника командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , начальника групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , офіцера групи психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , суд виходить з наступного.
Встановлено, що вказані військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 особисто виявили бажання взяти ОСОБА_5 на особисту поруку та контролювати виконання останнім своїх процесуальних обов`язків. Даний факт вони підтвердив у своїй заяві, а також зазначили, що наслідки порушення обвинуваченим умов застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відомі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказані в заяві військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 заслуговують на особливу довіру, військова частина приймає безпосередньо участь у бойових діях, що свідчить про високий рівень довіри до них та спроможність реально забезпечити належну поведінку і виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Крім того, прокурор в судовому засіданні не довів суду виняткових обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого, як особиста порука.
Водночас, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати його прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду.
Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 194, 196, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Заяву командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , помічника командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , начальника групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , офіцера групи психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 про взяття особи на особисті поруки - задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Визначити поручителем та передати військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на поруки командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_21 , начальнику штабу - заступнику командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_22 , помічнику командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_23 , начальнику групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_24 , офіцеру групи психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_25 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 29 червня 2025 року включно наступні обов`язки:
-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду.
Роз`яснити поручителям, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років; а також те, що кожен поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язується за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; роз`яснити право кожного на відмову від прийнятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою відповідальність, та необхідність у цьому разі забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування чи до суду з метою вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу; а також роз`яснити, що у разі невиконання поручителями взятих на себе обов`язків на них може бути накладено грошове стягнення від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.6 ст.180 КПК України контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Встановити строк дії даної ухвали в межах строку досудового розслідування, з 29 квітня 2025 року до 29 червня 2025 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1