ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/318/25 Справа № 698/696/22 Категорія: ч.4 ст.240 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 10.12.2024, яким

ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка, Шполянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого начальником відділу державного контролю за використанням та охороною земель № 2 ГУ Держгеокадастру в Черкаській області, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 6040 (шість тисяч сорок) грн. 32 (тридцять дві) коп. віднесені на рахунок держави.

в с т а н о в и л а :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що відповідно наказу Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 52-к від 09.10.2007 ОСОБА_10 призначено на посаду директора філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в порядку переведення з філії «Шполянський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» з 10 жовтня 2007 року.

Директором ДП «Черкаський облавтодор» ОСОБА_11 затверджено Посадову інструкцію директора філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», з якою ОСОБА_10 особисто ознайомився та отримав один примірник для використання.

Відповідно до п. 1.2 Посадової інструкції директор філії «Єрківський спецкар`єр» у своїй роботі керується державними законами і постановами, наказами і розпорядженнями Міністерства транспорту України, Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор», діючими нормативними документами, правилами, а також даною Інструкцією.

Згідно п. 1.3 Посадової інструкції директор філії самостійно вирішує всі питання діяльності кар`єра, видає накази і розпорядження обов`язкові для всіх працівників кар`єра.

Відповідно до п. 2.2. Посадової інструкції директор забезпечує наявність у кар`єрі затвердженого проекту розробки родовища корисних копалин; спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення експлуатації родовища корисних копалин.

Відповідно до Розділу 4 вказаної Посадової інструкції директор організовує роботу і несе відповідальність за діяльність філії «Єрківський спецкар`єр», здійснює керівництво виробничо-господарською діяльністю кар`єру.

Відповідно до Розділу 5 Посадової інструкції директор повинен знати нормативні, технічні та інші документи, що відносяться до виробничо-господарської діяльності кар`єру.

Статтею 18 Кримінального кодексу України передбачено, що до службових осіб належать особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином ОСОБА_10 в силу займаної посади та покладених на нього повноважень наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто є службовою особою.

Проте всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, вказаних нижче положень Конституції України, Кодексу України про надра, Гірничого закону України, Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», інших указаних підзаконних нормативних актів, ОСОБА_10 , упродовж 2019 року, знаходячись на території філії «Єрківський спецкар`єр» за адресою: вул. Радянська (Небесної Сотні), 2, смт. Єрки, Катеринопільський район, Черкаська область, займаючи посаду директора філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», будучи службовою особою, діючи умисно, достовірно знаючи, що дія Спеціального дозволу на користування надрами № 4702 від 19.09.2008 зупинена з 15.01.2019 наказами Держгеонадр від 17.10.2017 № 449 та від 22.12.2018 № 507, а також про відсутність висновку з оцінки впливу на довкілля (державної екологічної експертизи), актуального відкорегованого та затвердженого в установленому законодавством порядку проекту на розробку і рекультивацію родовища, проігнорувавши вказані накази Держгеонадра про зупинення дії спеціального дозволу, організував виробничо-господарську діяльність Філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» щодо видобування корисних копалин із залученням ПрАТ «Украгровибухром» (яке діє на підставі договору підряду № 39 на проведення вибухових робіт від 03.01.2017), що призвело до незаконного видобування, в тому числі шляхом вибуху, проведеного 23.04.2019, протягом 2019 року - 4200 кубічних метрів корисних копалин (гнейс), які відповідно до «Переліку корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 827 Е:Д 12.12.1994, відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення.

Видобування (добування) корисних копалин - дія, власне процес добування корисних копалин з надр в результаті їх розробки.

Добувні роботи - сукупність виробничих процесів видобування корисних копалин із надр і переміщення їх до приймальних споруд.

Відповідно до вимог статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Відносини щодо забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, регулюються Кодексом України про надра.

Статтею 1 Кодексу України про надра визначено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 4 Кодексу України про надра передбачено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Родовища корисних копалин, як визначено в статті 5 Кодексу України про надра, - це нагромадження мінеральних речовин в надрах, на поверхні землі, в джерелах вод та газів, на дні водоймищ, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання.

В статті 6 цього ж Кодексу зазначено, що корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 13 вказаного Кодексу передбачено, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Стаття 19 Кодексу України про надра визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Статтею 24 Гірничого закону України визначено перелік документів, що дають право на проведення гірничих робіт, а саме:

-спеціальний дозвіл на користування надрами;

-акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними та бурштиноносними надрами);

-технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку;

-геолого-маркшейдерська, технічна та обліково-контрольна документація (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Згідно статті 19 Гірничого закону України гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом (ліцензією) на користування надрами, який видається згідно з законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, яким врегульовано питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначено процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

Одним із основних видів діяльності ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», є добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю.

З метою видобування корисних копалин ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4702 від 19.09.2008. Мета користування надрами - видобування гнейсів, придатних для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового, піски та відсіви від дроблення гнейсів придатні для рекультивації, благоустрою та планування. Назва родовища - Єрківське родовище. Місце розташування родовища: південна-східна околиця смт. Єрки, Катеринопільський район, Черкаська область. Площа родовища - 28,9 га.

Відповідно до Положення філії «Єрківський спецкар`єр» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», затвердженого наказом ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України», предметом діяльності Філії є зокрема: розробка родовищ будівельних матеріалів, переробка гірничої маси, виробництво будівельних матеріалів; підготовка та виконання розкривних робіт, буріння. Філія самостійно здійснює господарську діяльність відповідно до завдань та у порядку, встановлених Підприємством. Директор Філії несе відповідальність за результати господарської діяльності Філії. Накази і розпорядження директора Філії обов`язкові до виконання всіма працівниками філії.

Дія спеціального дозволу на користування надрами № 4702 від 09.09.2008 була зупинена з 15.01.2019 наказами Держгеонадр від 17.10.2017 № 449 та від 22.12.2018 № 507.

Статтею 15-1 Кодексу України про надра передбачено, що якщо користування надрами пов`язане з провадженням діяльності, визначеної Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», надання їх у користування здійснюється з урахуванням результатів оцінки впливу на довкілля.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Пунктом 15 частини 2 цієї статті Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» визначена перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, яка включає: кар`єри та видобування корисних копалин відкритим способом, їх перероблення чи збагачення на місці на площі понад 25 гектарів або видобування торфу на площі понад 150 гектарів.

Пунктом 3 частини 3 цієї статті Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» визначена друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, яка включає: видобувну промисловість: видобування корисних копалин, крім корисних копалин місцевого значення, які видобуваються землевласниками чи землекористувачами в межах наданих їм земельних ділянок з відповідним цільовим використанням.

Частинами 4, 6 статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» також передбачена заборона розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та заборона провадження господарської діяльності, експлуатація об`єктів, інші втручання в природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, якщо не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій цільності або подовження строків її провадження.

Висновок з оцінки впливу на довкілля діяльності з видобування корисних копалин (гнейсів, пісків) станом на час складання Акту перевірки Держгеонадра України № 06-02/27/2021-12/п (108) від 29.03.2021 був відсутній.

Наявність актуального відкорегованого та затвердженого в установленому законодавством порядку проекту на розробку і рекультивацію родовища передбачена частиною 1 статті 51 Кодексу України про надра та статтею 24 Гірничого закону України.

Добувні роботи на території Єрківського кар`єру проводились у 2019 році у тому числі шляхом вибухів. Видобуті корисні копалини переміщувались до приймальних споруд.

Видобування корисних копалин загальнодержавного значення на вказаній території шляхом проведення вибухових робіт підтверджується Актом № 92 від 23.04.2019 прийняття вибухових робіт на Єрківському родовищі, довідкою № 117 від 26.11.2021 Філії «Єрківський спецкар`єр», статистичною звітністю за формою 5-ГР за 2019 рік, іншими матеріалами кримінального провадження.

Указані вибухові роботи, в результаті яких здійснено видобування корисних копалин, проведено на підставі чинного договору підряду № 39 від 13.01.2017 на проведення видобувних робіт, відповідно до якого замовником є філія «Єрківський спецкар`єр» в особі начальника Філії ОСОБА_10 , а підрядником - ПрАТ «Украгровибухпром», в особі директора ОСОБА_12 ..

Таким чином, своїми умисними протиправними діями директор Філії Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_10 протягом 2019 року, в період зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами від 19.09.2008 № 4702, за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля (державної екологічної експертизи), актуального відкорегованого та затвердженого в установленому законодавством порядку проекту на розробку і рекультивацію родовища, проігнорувавши накази Держгеонадра про зупинення дії спеціального дозволу, організував виробничо-господарську діяльність Філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» щодо видобування корисних копалин із залученням ПрАТ «Украгровибухпром» (яке діє на підставі договору підряду № 39 на проведення вибухових робіт від 03.01.2017), що призвело до незаконного видобування, в тому числі шляхом вибуху, проведеного 23.04.2019, протягом 2019 року - 4200 кубічних метрів корисних копалин (гнейс), які відповідно до «Переліку корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994, відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 10.06.2022 № 825/22-23 розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами (гнейси) Філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» за вказаний період становить 12 373 779 гривень 60 копійок, та відноситься до тяжких наслідків.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене шляхом вибуху, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Рішенням суду першої інстанції Вайвалу виправдано через не доведення, що в його діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції в апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку суду через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог КПК та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, та призначити за ч. 4 ст. 240 КК України покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Судові витрати на залучення експерта у розмірі 6040, 32 грн. стягнути з обвинуваченого. Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Суд першої інстанції вимоги закону не виконав, поверхово підійшов до дослідження обставин вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину та побудував своє рішення на суперечливих, не перевірених достатньо доказах, вказавши, що суд не отримав достатньо доказів про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України та доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 стороною обвинувачення не надано.

Вважає, що думка суду є хибною, оскільки вина обвинуваченого вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та судового розгляду доказами.

Покази обвинуваченого повністю протирічать показанням свідків, наданими в судовому засіданні та дослідженим письмовим доказам сторони обвинувачення, серед яких наказ про призначення на посаду, посадова інструкція директора філії «Єрківський спекар`єр», документи, що надавали право на проведення видобутку корисних копалин, документи, що це право зупиняли на певний період та інші.

Аналізом показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що безпосередній керівник директора філії «Єрківський спецкар`єр» ОСОБА_10 достовірно знав про перевірки Держгеонадра, про їх результати, про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, про відсутність дій пов`язаних з усуненням недоліків, що призвели до зупинення дії вказаного дозволу, а також повідомляє суд про безпосередню обізнаність цих даних обвинуваченого ОСОБА_10 , однак будь-якої оцінки судом цим показам надано не було.

Аналізом наданих свідком ОСОБА_14 встановлено, що головній інженер ДП «Черкаський облавтодор» достовірно знав про перевірки Держгеонадра, про їх результати, про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, а також повідомляв суд про те, що обвинуваченому ОСОБА_10 було відомо про призупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, однак будь-якої оцінки судом цим показам надано не було.

Показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15 підтверджено факт вибуху, та як наслідок кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 КК України.

Аналізом наданих свідком ОСОБА_16 показань встановлено, що безпосереднії підлеглий директора філії «Єрківський спецкар`єр» ОСОБА_10 достовірно знав про перевірки Держгеонадра, про їх результати, про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, що виключає факт необізнаності обвинуваченого ОСОБА_10 з цього питання.

Також, в судовому засіданні стороною обвинувачення для вивчення та

дослідження були надані письмові докази, які повністю підтверджують

винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

Здійснення виробничо-господарської діяльності з видобування корисних копалин загальнодержавного значення в філії «Єрківський

спецкар єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» протягом 2019 року за умов зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами підпадає під ознаки незаконного.

ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до адміністративного суду з позовом про оспорювання наказів № 449 та № 507 не зверталось, а тому зобов`язане було виконувати їх вимоги в частині заборони видобутку корисних копалин з 15.01.2019, а також довести до відома працівників підприємства зміст існуючої заборони, та безпосередньо директору філії «Єрківський спецкар`єр ОСОБА_10 , що на думку сторони обвинувачення було виконано.

Проте, судом зазначено, що виконання зазначеного обов`язку посадовими особами ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» судом не встановлено, що прямо суперечить показанням свідків, допитаних безпосередньо в судовому засіданні.

Таким чином, судом помилково зроблено висновок, що ОСОБА_10 не знав і не міг знати про існуючі заборони Держгеонадр.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Виходячи із змісту положень ст.62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим 1950) та ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється при умові, коли в ході судового розгляду винність особи у вчиненні злочину доведена об`єктивними доказами, одержаними законним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму № 5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Колегія суддів враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»). У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 p., «Бочаров проти України» Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Виправдувальний вирок, згідно норм п.3 ч.1 ст.373 КПК України ухвалюється у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Вказані вимоги закону районним судом при постановлені вироку щодо ОСОБА_10 виконані в повному обсязі.

Провівши повторне дослідження доказів за клопотанням прокурора, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції надана вірна оцінка, що пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення, виходячи з його формулювання, не узгоджується з матеріалами кримінального провадження.

В суді першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.4 ст.240 КК України не визнав. Пояснив, що 10 жовтня 2007 року він переведений з філії «Шполянський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» на посаду директора філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яку обіймав до 2022 року. У своїй роботі керувався положенням філії «Єрківський спецкар`єр» та посадовою інструкцією директора філії, згідно яких до службових обов`язків входило організація оперативно-господарської діяльності філії відповідно до завдань підприємства, укладення цивільно-правових угод на вибухи та випуск продукції, прийом на роботу і звільняти з роботи працівників філії, видавати накази та розпорядження в межах наданих повноважень. ДП «Черкаський облавтодор» в телефонному режимі надавало усну вказівку про те, яка кількість щебенної продукції їм потрібна, у зв`язку з чим філія «Єрківський спецкар`єр» на своєму родовищі проводила взриви гірничої маси з подальшим подрібненням зірваної маси на території щебзаводу.

До отримання спеціальних дозволів на користування надрами його не залучали. Зазначив, що на нараді в ДП «Черкаський облавтодор» бачив спеціальний дозвіл на користування надрами, який зберігався в ДП «Черкаський облавтодор» і доступу до нього він не мав. Про наявність наказів Держгеонадра № 449 від 07.10.2017 та № 507 від 22.12.2018 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами він не знав, оскільки з ними ознайомлений не був та до філії «Єрківський спецкар`єр» накази не передавалися як електронною поштою так і іншим способом, а обов`язку самостійно з`ясовувати наявність наказів Держгеонадра про зупинення дії спецдозволу він не мав.

Під час проведення перевірки, яка здійснювалася Держгеонадра в ДП «Черкаський облавтодор» присутній не був, до комісії не включався та з результатом перевірки не ознайомлювався. В 2019 році філія «Єрківський спецкар`єр» здійснювала оплату за користування надрами та заборгованості не мала.

Судом апеляційної інстанції встановлено про те, що решта доказів, на які посилається сторона обвинувачення, не містить жодних даних на спростування обставин, які зазначив Вайвала під час допиту.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_10 було висунуто обвинувачення, що він займаючи посаду директора філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України», діючи умисно, в період з моменту зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 19.09.2008 №4702 у Єрківському родивищі з 15.01.2019, здійснив 23.04.2019 незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме гнейсу, шляхом проведення вибуху.

При цьому ДП «№Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України до адміністративного суду з позовом про оспорювання наказів про зупинення дії спецдозволу не зверталось, а тому зобов`язане було виконувати його вимоги в частині заборони видобутку корисних копалин, а також довести до відома працівників підприємства зміст існуючої заборони, та безпосередньо директору філії Єрківський спепкар`єр» ОСОБА_10 . Виконання зазначеного обов`язку посадовими особами ДП Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» під час судового розгляду не встановлено. Дана обставина підтверджує, що ОСОБА_10 не знав і не міг знати про існуючі заборони Держгеонадр.

Диспозицією ч. 4 ст. 240 КК України встановлено відповідальність в тому числі і за незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинені шляхом вибуху або інші тяжкі наслідки.

Предметом кримінального правопорушення (злочину) виступають надра і корисні копалини загальнодержавного значення, які видобуваються з надр землі.

Корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення (ст. 6 Кодексу України про надра). Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється КМУ, зокрема їх переліки затверджені постановою КМУ «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12.12.1994 року № 827.

Незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення саме по собі є закінченим злочином з моменту початку видобування.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, як один з елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України характеризується прямим умислом: особа усвідомлює незаконний характер своїх дій, передбачає і бажає незаконно видобувати корисні копалини загальнодержавного значення шляхом вибуху.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів того, що ОСОБА_10 знав або був повідомлений про зупинення дії спеціального дозволу з 15.01.2019.

Вміняючи в провину ОСОБА_10 незаконне видобування корисних копалин, сторона обвинувачення як доведений факт стверджує про обізнаність останнього про існування наказів Держгеонадр про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4702. Разом з тим, матеріали справи таких доказів не містять та судом не здобуто.

Як було встановлено під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанціях, спеціальний дозвіл був виданий ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України», а не безпосередньо філії «Єрківський спецкар`єр», оскільки згідно установчих документів, остання не є юридичною особою, а тому суб`єктом, який отримує дозвіл і дотримується його вимог, контролює його виконання, є ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України».

Єдиним наданим та дослідженим доказом доведення Держгеонадра до відома ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відтермінування дати зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4702 від 19.09.2008 року є лист від 02.01.2019 року № 9/03/14-19, яким проінформовано ДП «Черкаський облавтодор» про те, що наказом Державної служби геології та надр України від 22.12.2018 року № 507 відтерміновано дату зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4702 від 19.09.2008 року, наданого ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з метою видобування гнейсу родовища Єрківське, встановлену наказом Держгеонадр від 17.10.2017 року № 449, до 15.01.2019 року.

З даного листа вбачається, що інформацію щодо усунення порушень необхідно надати до Держгеонадр. У разі ненадання інформації у визначений термін буде розглянуто питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначений лист отримано ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 11.01.2019 року та за № 37 зареєстровано в журналі реєстрації вхідної кореспонденції.

Зі змісту даного листа вбачається, що він носить інформативний характер. В той же час, самі накази, які мають зобов`язальний характер до ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не направлялися.

При цьому, стороною обвинувачення не надано доказів того, що зміст даної інформації про зупинення дії спеціального дозволу № 4702 керівництвом ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з 15.01.2019 був доведений директору філії «Єрківський спецкар`єр» ОСОБА_10 до відома та виконання.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що на ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та його філіях не було організованого електронного документообігу.

З наданих суду срін-шотів електронної поштової скриньки не можливо встановити зміст листів направлених прикріплених файлів, індифікувати адресата отримувача як філія «Єрківський спецкар`єр», а дати направлення 13.08.2019 року, 16.12.2019 року, 22.01.2020 року, 21.02.2020 року, 25.03.2020 року та 30.03.2020 року свідчать про направлення такої кореспонденції після 23.04.2019 року, тобто після дати видобування гнейсу.

Допитані в суді першої інстанції та повторно під час апеляційного розгляду свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 не підтвердили версію сторони обвинувачення про те, що Вайвала знав про зупинення дії спеціального дозволу. Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 хоча і зазначають, про те, що ОСОБА_21 було відомо про існування наказу, яким зупинена дія спеціального дозволу, разом з тим жоден із свідків не зміг пояснити обставини доведення зазначеної інформації до відома Вайвали.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що сторона обвинувачення фактично покладає обов`язок щоденного моніторингу чинності всіх дозвільних документів, виданих ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Згідно посадової інструкції Вайвали та положень філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не передбачено щоденного моніторингу чинності дозвільних документів, виданих ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Згідно опису речей і документів вилучених у філії «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор» 13.06.2022, будь-яких документів з приводу зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4702 від 19.09.2008 не виявлено.

Свідок ОСОБА_22 в суді першої та апеляційної інстанції пояснила, що в 2019 році працювала на ДФ «Єрківський спецкар`єр», за посадою в її обов`язки входила реєстрація вхідної/вихідної кореспонденції. Поштова кореспонденція доставлялась кур`єром, а в 2019 році в основному електронною поштою. Лист (інформація) про зупинення спецдозволу до ДФ «Єрківський спецкар`єр» не надходила та вона її не реєструвала, крім того про зупинення спецдозволу її ніхто не повідомляв.

Зважаючи на фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом першої інстанції, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок про те, що в цьому кримінальному провадженні не доведено поза розумним сумнівом наявності у ОСОБА_10 прямого умислу на вчинення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення шляхом вибуху, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення.

За наведених обставин, виходячи з таких засад кримінального провадження, як: забезпечення доведеності вини (ст. 17 КПК України), зобов`язання сторони обвинувачення довести винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (статті 91, 92 КПК України), місцевий суд прийшов до правильного висновку про визнання Вайвали невинуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні.

Доводи апеляційної скарги прокурора про однобічність та неповноту судового слідства є безпідставними, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не наведено жодного доказу, який би не був досліджений судом першої інстанції, і на який є посилання в обвинувальному акті.

Є неприйнятними доводи апеляційної скарги прокурора про надання на його думку поверхневої оцінки письмовим доказам сторони обвинувачення, без належного аналізу, а інша частина взагалі не оцінена.

Незгода прокурора з оцінкою наданих суду доказів не може свідчити про те, що їх було досліджено з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За змістом положень ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Так, районний суд, провів судовий розгляд згідно з положеннями ч. 1 ст. 337 КПК України в межах висунутого Вайвалі обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу диспозитивності, дослідивши надані докази, перевіривши доводи сторін обвинувачення та захисту, забезпечивши сторонам кримінального провадження передбачені КПК умови для реалізації їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків та, витлумачивши, як того вимагає процесуальний закон, усі сумніви на користь обвинуваченого, правильно визнав Вайвалу невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та виправдав його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що сторона обвинувачення не довела та не надала суду достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували в діях Вайвали склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України.

В той же час прокурор в апеляційній скарзі не навів доводів на спростування наведених висновків суду першої інстанції.

Доводи прокурора про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не наведено жодного доказу, який би не був досліджений судом, і на який є посилання в обвинувальному акті, або про дослідження якого заявляв прокурор в суді першої інстанції.

Районний суд, розглядаючи матеріали справи, обґрунтовано постановив виправдувальний вирок, зробивши ґрунтовний аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення, допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши письмові докази, зазначивши підстави для прийняття такого рішення. При цьому порушень процесуального порядку дослідження та оцінки доказів, наведених місцевим судом у вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено, тому доводи апеляційної скарги прокурора з цього приводу, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про надання судом першої інстанції неправильної оцінки фактичним обставинам є безпідставними, які спростовуються наявними у провадженні доказами.

Не наведено таких доказів і в апеляційній скарзі прокурора, яка за своїм змістом не відрізняється новизною: в ній наведені лише докази, які вже були досліджені судом першої інстанції та отримали його вірну оцінку.

Апеляційний суд не вбачає неповноти судового розгляду, адже під час нього не залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Доводи прокурора про істотні порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону є безпідставними. В апеляційній скарзі прокурора не наведено жодного порушення процесуального закону судом. Такі порушення вимог КПК України, які б тягли скасування виправдувального вироку, по справі відсутні.

Аргументи наведені в апеляційній скарзі прокурора не спростовують висновків суду першої інстанції щодо необхідності ухвалення виправдувального вироку.

Згідно ст.404 КПК України, судові рішення суду першої інстанції перевіряються апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, при відсутності підстав для скасування виправдувального вироку щодо Вайвали, відсутності об`єктивних та безспірних доказів для постановлення обвинувального вироку за даним обвинуваченням стосовно Вайвали та вичерпності можливості для отримання нових доказів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись, статтями 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 10.12.2024 про виправдання ОСОБА_10 за ч.4 ст.240 КК України - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя

Судді