Справа № 204/8495/24
Провадження № 1-в/204/521/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська клопотання засудженої ОСОБА_3 про приведення вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року у відповідність до вимог діючого законодавства,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2025 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про приведення вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року у відповідність до вимог діючого законодавства. В обґрунтування свого клопотання зазначила, що відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року її було засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389, ст. 71, ст. 72 КК України, та було призначено покарання у вигляді п`яти років одного місяця 10 днів позбавлення волі. Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року, який було враховано у вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, було оскаржено у Дніпровському апеляційному суді та було ухвалено новий вирок, відповідно до якого її було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком однин рік, та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 січня 2025 року її було звільнено від призначеного покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2024 року у зв`язку із декриміналізацією. Тобто на даний час вона відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, але, оскільки її було звільнено від призначеного покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2024 року, в той час як максимальне покарання відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України взагалі не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а натомість максимальне покарання, яке визначене даною статтею є обмеження волі. У зв`язку із чим просила привести вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року у відповідність до вимог діючого законодавства та негайно звільнити її від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання засудженої.

Дослідивши клопотання, заслухавши думку засудженої та прокурора, суд дійшов до наступного висновку.

05 вересня 2024 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України до одного року обмеження волі. На підставі ст. 71, ст. 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково було приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року та вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2023 року, та остаточно призначено покарання ОСОБА_3 , у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів позбавлення волі.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська набрав законної сили 08 жовтня 2024 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 січня 2025 року було задоволено подання начальника Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від покарання у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ та засуджену ОСОБА_3 , звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2024 року.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суду, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суду, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконання вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Як було встановлено у судовому засіданні, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 січня 2025 року ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання, яке їй було призначено за вироком Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2024 року у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Таким чином, станом на день розгляду вказаного клопотання, засуджена ОСОБА_3 вже є звільненою від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2024 року.

Між тим, таке звільнення відбулося вже після ухвалення вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року, а тому при призначенні покарання, суд виходив з наявних на той момент вироків стосовно ОСОБА_3 та, відповідно, було призначено покарання за ними.

Враховуючи те, що законодавством не врегульовано в Кримінальному процесуальному кодексі України порядок розгляду вказаного питання, а тому при вирішенні вказаного клопотання засудженої суд виходе зі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 7, ч. 6 ст. 9 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: верховенство права та законність.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 січня 2025 року ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання, яке їй було призначено за вироком Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2024 року у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, суд вважає за необхідним виключити із вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року посилання на часткове приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року.

У зв`язку із виключенням із вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року посилання на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтя 2024 року, необхідно вважати ОСОБА_3 , засудженою за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі. На підставі ст. 71, ст. 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2023 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 , у вигляді одного року десяти днів обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про приведення вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року у відповідність до вимог діючого законодавства задовольнити частково.

Виключити із вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року посилання на часткове приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2023 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1 (одного) року 10 (десяти) днів обмеження волі.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в Дніпровський апеляційний суд через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1