Справа № 509/2563/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №000332 від 15.05.2023 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Фрунзівського району, села Єлизаветівка, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу ст. 89 КК України є таким, що судимості не має, засіб зв`язку ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 не являючись членом сім`ї чи близьким родичем особи, відносно якої обвинувальний акт розглядається судом в окремому провадженні, усвідомлюючи вчинення останнім умисних дій направлених на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричини смерть ОСОБА_6 , маючи на меті сприяння особі, відносно якої обвинувальний акт розглядається судом в окремому провадженні уникнути кримінальної відповідальності, заздалегідь не обіцяючи приховати вказаний тяжкий злочин, діючи з прямим умислом, 18.04.2023 в обідній час, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: ділянка АДРЕСА_2 , з метою приховання трупу шляхом його закопування, разом із особою, відносно якої обвинувальний акт розглядається судом в окремому провадженні витягнули труп ОСОБА_6 з підвального приміщення житлового будинку та завантажили на візок, на якому особа, відносно якої обвинувальний акт розглядається судом в окремому провадженні вивіз тіло до заздалегідь підготовленої ями, в якій останній закопав труп ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.396 КК України заздалегідь не обіцяне приховання тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у вчиненому ним кримінальному правопорушенні щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно вчинив зазначене кримінальне правопорушення при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 ч.1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.396 ч.1 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в межах санкції ст.396 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а у відповідності зі ст.12 КК України вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- обвинувачений ОСОБА_5 раніше був засуджений, але в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

наявність обставини, що обтяжує покарання:

- вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п.13 ч.1 ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, який вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід не застосовувався.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у кримінальному провадженні, з якого виділено дане кримінальне провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат не має.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 ч.1 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1