Справа № 467/928/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника сектору дізнання ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 13 червня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000047, внесеного до ЄРДР 31 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Вимоги заявника і обставини, що зумовили звернення із скаргою

31 травня 2023 року за заявою ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Зокрема, сама подія мала місце 30 травня 2023 року і полягала у тім, що у цей день по АДРЕСА_1 заявник отримала легкі тілесні ушкодження від працівника АТ «МиколаївГаз», коли він із колегами останні приїхали перекривати газову трубу, що веде до її домоволодіння наче б - то у зв`язку із його витоком.

Однак, дізнавач СД ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 вказане кримінальне провадження постановою від 13 червня 2025 року закрив за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, із посиланням на неможливість установити наявність прямого умислу у діях працівника АТ «МиколаївГаз», спрямованого на завдання тілесних ушкоджень.

Не погодившись із цим, заявник подала скаргу до слідчого судді цього місцевого суду, мотивуючи її тим, що в ході дізнання не були установлені усі важливі для справи обставини справи, внаслідок чого постанова є незаконною.

Зокрема, зазначила, що не були допитані свідки, на яких вона вказувала під час дізнання, зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; не було забезпечено її право на перехресний допит свідків; не було допитано наряд поліції, який виїздив на виклик.

І загалом, постанова винесена не об`єктивно, із наданням переваги показанням працівників АТ «МиколаївГаз», без урахування її показань та показань усіх свідків події.

Через таке просила постанову скасувати і зобов`язати слідчого (прокурора) поновити досудове розслідування.

Позиція учасників щодо скарги

В судовому засіданні ОСОБА_5 свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Серед іншого вказала, що отримала легкі тілесні ушкодження від удару лопатою, які спричинив їй працівник АТ «МиколаївГаз» ОСОБА_9 .

Вказала, що дізнавач невірно оцінив обставини події, не допитав усіх наявних свідків, у тому числі й тих, на яких вона вказувала безпосередньо, не дослідив дані відеореєстратора із поліцейського автомобіля, який приїхав на виклик.

Наголосила, що частина досліджуваних в судовому засіданні документів була відсутня у матеріалах кримінального провадження, коли вона ознайомлювалась із ним.

Загалом, посилаючись на неустановленість усіх обставин, що мають значення для справи, заявник просила постанову скасувати.

Прокурор в судовому засіданні зіслався на відповідність оскаржуваної постанови вимогам закону та її обґрунтованість, у зв`язку із чим просив у задоволенні скарги відмовити.

Аналогічну із прокурором позицію зайняв і начальник СД ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Установлені слідчим суддею обставини справи

31 травня 2023 року за заявою ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Дізнання проводилось Сектором дізнання ВП №1 Первомайського районного ВП ГУНП в Миколаївській області, в ході якого було проведено ряд слідчих дій.

Зокрема, в основу постанови, якою закрите кримінальне провадження, було покладено показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які одностайно заявили, що потерпілу ніхто не чіпав, мовляв, вона сама втратила рівновагу, коли ОСОБА_9 намагався відібрати у неї лопато, внаслідок чого впала на землю.

Аналогічні фактичні дані було отримано й в результаті слідчих експериментів, проведених із цими особами.

В ході дізнання було допитано також свідів ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та безпосередньо саму потерпілу ОСОБА_5 .

В ході цих слідчих дій, на противагу стороні потерпілої, було отримано дані, що ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження в результаті нанесення їй ударів лопатою.

Тілесні ушкодження, їх тяжкість та локалізація були установлені висновком експерта №155 від 16 червня 2023 року, згідно якого у потерпілої було виявлено черепно мозкова травма, яка проявилась струсом головного мозку, та синці верхньої кінцівки. Ці тілесні ушкодження могли утворитись в строк, указаний у постанові, тобто, 30 травня 2023 року.

За висновком експерта №9-М від 07 лютого 2025 року ці тілесні ушкодження могли утворитись за обставин,що відображені у наданому слідчим відеозаписі.

Наявні у матеріалах провадження відеозаписи досліджені в судовому засіданні та у сукупності із іншими матеріалами справи із них можливо зробити висновок, що 30 травня 2023 року по вул. Набережна, 121 в с-щі Арбузинка, безпосередньо біля території домоволодіння потерпілої мав місце конфлікт між нею та працівниками АТ «МиколаївГаз», в ході якого потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження, що достовірно підтверджується висновками експертів у сукупності із показаннями свідків і самої потерпілої.

Отже, конфліктна ситуація мала місце, тілесні ушкодження у ній були отримані потерпілою, однак, кримінальне провадження все ж таки було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме, через недоведеність прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень у будь якої особи, яка брала участь у конфлікті і неможливості із наявних доказів установити спрямованість цього умислу.

Показання з боку потерпілої сторони, зокрема, чоловіка потерпілої - ОСОБА_15 , дізнавач поставив під сумнів і визнав недостатніми для установлення направленості умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Між тим, є достовірно і безспірно установленими тілесні ушкодження у потерпілої, які могли утворитись за обставин, перебіг яких зафіксовано на відеозаписах, які дізнання мало у своєму розпорядженні.

Потерпіла та двоє свідків з її сторони давали показання про завдання удару лопатою, у тому числі й в ході слідчих експериментів із ними, а тому, на переконання слідчого судді, дізнання мало б ужити усіх доступних заходів або для підтвердження цього, або ж для спростування, а не обмежуватись лише самими показаннями протилежної сторони конфлікту та слідчими експериментами із його учасниками, а так само і переглядом відеозапису, який, по суті, сам по собі не підтверджує достатньо чітко та безсумнівно обставин завдання потерпілій удару.

Адже достовірно установлено, що тілесні ушкодження мають місце і вони утворились за обставин, що зафіксовані на відеозаписі, тобто, в ході конфлікту, що мав місце між ОСОБА_5 та працівниками АТ «МиколаївГаз».

За такого, дізнання мало б більш ретельно підходити до пошуку доказів, у тому числі й тих, які були вказані безпосередньо потерпілою.

Застосоване право

Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 2, 284 КПК закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тому, дізнавач, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що яка заявляє про учинення кримінального правопорушення.

З положень ст. 83 КПК слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика ЄСПЛ що до проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою і вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, зокрема у п. 44 рішення «Олександр Ніконенко проти України» (від 14 листопада 2013 року (остаточне 14 лютого 2014 року), заява № 54755/08, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім […], а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю ( рішення від 31 липня 2012 року у справі «Мута проти України» (Muta v. Ukraine), заява № 37246/06, п. 61). Розслідування […] має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини […] або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту ( рішення від 17 січня 2013 року у справі «Карабет та інші проти України» (Karabet and Others v. Ukraine), заяви № 38906/07 та № 52025/07, п. 259).

Правова природа оскарження постанови про закриття кримінального провадження передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді

Тож, здійснивши саме такого роду перевірку щодо питання відповідності оскаржуваного рішення не лише у частині дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстав його закриття слідчий суддя не може погодитись, що це дізнання було проведено згідно із висунутими ЄСПЛ стандартами ретельності.

Тому, слідчий суддя у цьому провадженні обмежується лише вказівкою на недоліки провадження дізнання, адже виходячи із положень ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України, він позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу, слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, так як останні є самостійними у своїй процесуальній діяльність. А слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування і не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Установлені недоліки дізнання та оцінка підстав закриття кримінального провадження

При розгляді скарги слідчим суддею було установлено, що дізнання не було наскільки ретельним або безсумнівно констатувати відсутність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності осіб, що фігурували у провадженні як найбільш вірогідні винуватці.

І. Стосовно питання збору доказів

Зокрема, установлено, що потерпіла вказувала на наявність свідка ОСОБА_16 , який був присутній при і є безпосереднім очевидцем події, однак він не був допитаний в ході дізнання. Також, потерпіла зазначала про дещо більшу кількість свідків, у т.ч. зі сторони АТ «МиколаївГаз» та її сусідів, які не допитувались в ході дізнання.

Переглядом відеозапису було установлено і на це вказувала заявник, що безпосередньо до місця конфлікту і у його ході прибув поліцейський автомобіль. Однак, як вказують матеріали дослідженого провадження, відеозапис реєстратора із цього автомобіля дізнавачем витребувано не було.

Питання в тім, що відеозйомка реєстратора могла мати місце з іншого ракурсу, що могло б або спростувати показання свідків/потерпілої, або ж підтвердити їх, у тому числі й доповнити відеозаписи, що вже наявні у провадженні, у частині, зокрема, нанесення удару умисно або з необережності.

Та у будь якому випадку дізнання мало з`ясувати наявність цього джерела фактичних даних і за його наявності піддати оцінці з точки зору належності для цього провадження.

ІІ. Щодо забезпечення права потерпілої на участь у слідчих діях

Матеріали кримінального провадження містять у собі клопотання потерпілої про перехресний допит свідків.

Однак, слідчий суддя відмічає, що це право забезпечується судом під час судового розгляду, зокрема, у процесі допиту свідків на підставі ч.7 ст.352 КПК України, згідно якої після прямого допиту протилежній стороні кримінального провадження надається можливість перехресного допиту свідка.

Водночас, стаття 224 КПК України, яка регламентує допит на стадії досудового розслідування і дізнання, не передбачає у собі обов`язку слідчого, дізнавача забезпечити перехресний допит свідка.

Але разом із цим, п.4 ч.2 ст.56 КПК України гарантує право потерпілого під час досудового розслідування брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.

Тому, у будь якому випадку клопотання потерпілої про перехресний допит мало бути розцінено дізнавачем як її бажання бути присутньою при допиті свідків і мати можливість ставити їм запитання.

Що й мало бути б забезпечено в ході дізнання.

За цих умов слідчий суддя не може погодитися в позицією про вичерпність доказів, які можуть бути зібрані в цьому провадженні.

Апріорі, при їх отриманні слідчий мав би забезпечити їх оцінку у порядку ст. 94 КПК.

Тому за обставинами цього провадження, розслідування могло б бути більш ефективним за рахунок вчинення повного комплексу зібрання доказів і забезпечення права потерпілої у частині можливості ставити запитання свідкам.

Відсутність таких кроків може вказувати на недостатню ретельність підходу до збору доказів та, як наслідок, на не проведення ефективного офіційного розслідування.

Висновки

Отже, вказане в своїй сукупності свідчить про те, що особа, яка подала цю скаргу, стверджуючи про невідповідність постанови вимогам ст. 110 КПК України, довела це твердження (принцип affirmanti incumbit probatio - той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.

Бо за установленої наявності доказів, які не були оцінені при прийнятті рішення про закриття провадження, воно (рішення) не може вважатись обґрунтованим і таким, що прийняте за всебічного і повного розслідування.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 303-307, 369-372,376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 13 червня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000047, внесеного до ЄРДР 31 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_17