печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0001713 від 22.08.2024.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001713 від 22.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що у сфері закупівлі електроенергії органами державної влади та місцевого самоврядування організована злочинна схема розтрати бюджетних коштів, шляхом проведення тендеру на постачання електроенергії та подальше укладення додаткових угод, які передбачають безпідставне збільшення ціни на предмет закупівлі в понад 10 %, з метою уникнення встановлених Законом України «Про публічні закупівлі» обмежень.

Так, у період 2020-2023 років державними установами до числа яких входять: Інститут ядерних досліджень Національної академії наук України (), Національна академія наук України (), Національний авіаційний університет () оголошено закупівлю електричної енергії, де переможцем торгів та подальшим постачальником визначено ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» ().

Після проведення торгів між указаними державними установами ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» () укладено договір про постачання електричної енергії, в ході виконання якого укладено декілька додаткових угод. Указані додаткові угоди передбачали збільшення ціни за 1 кВт*год. із одночасним зменшенням обсягу електроенергії, з метою уникнення перевищення вартості проведеної закупівлі.

Зокрема між ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» () та Інститут ядерних досліджень Національної академії наук України () під час виконання договору № 204/21 поставки електроенергії укладено такі додаткові угоди:

27.01.2022 укладено додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до якої без збільшення ціни Договору збільшено ціну за одиницю (1 кВт*год) електричної енергію до 3,66 грн. та зменшено загальний обсяг споживання електричної енергії до 2 740 327 кВт*год. Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 2 до Договору ця Додаткова угода розповсюджуються на відносини, що виникли з 01.01.2022.

28.01.2020 укладено додаткову угоду № 3 до Договору, згідно якої підвищено ціну на електричну енергію до 4,02 грн. з ПДВ за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за Договором установлено в розмірі 2 494 925 кВт*год. Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 3 до Договору ця Додаткова угода розповсюджуються на відносини, що виникли з 01.01.2022.

31.01.2022 укладено додаткову угоду № 4 до Договору, згідно якої підвищено ціну на електричну енергію до 4,42 грн. з ПДВ за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за Договором установлено в розмірі 2 269 140 кВт*год. Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 4 до Договору ця Додаткова угода розповсюджуються на відносини, що виникли з 01.01.2022.

Разом з тим, під час проведення досудового розслідування згідно відомостей, які знаходяться у вільному доступі та опубліковані на сайті АТ «ОПЕРАТОР РИНКУ» (електронне посилання https://www.oree.com.ua), про середньозважені ціни на електричну енергію (без урахування ПДВ та без урахування тарифу на передачу електричної енергії) на майданчику ринку «на добу на перед» (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України, які склалися за 29.11.2021, 01.01.2022, 27.01.2022, 28.01.2022, 31.01.2022, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року та лютий 2022 року, тобто станом на дату укладення Договору та додаткових угод № № 2-4 до нього, станом на дату початку постачання електричної енергії та у місяці укладення Договору і додаткових угод № № 2-4 до нього, а також наступного місяця, встановлено факт коливання середньозважених цін на ринку електричної енергії в порівнянні між зазначеними датами в бік зменшення, а саме:

? 29.11.2021 (дата укладення Договору) - 3278,53 грн. за МВт*год без ПДВ;

? 01.01.2022 (дата початку постачання електричної енергії) - 2723,40 грн. за МВт*год без ПДВ;

? 27.01.2022 (дата укладення додаткової угоди № 2 до Договору) - 2637,83 грн. за МВт*год без ПДВ;

? 28.01.2022 (дата укладення додаткової угоди № 3 до Договору) - 2514,69 грн. за МВт*год без ПДВ;

? 31.01.2022 (дата укладення додаткової угоди № 4 до Договору) - 2456,29 грн. за МВт*год без ПДВ;

? за листопад 2021 року - 3309,65 грн. за МВт*год без ПДВ;

? за грудень 2021 року - 3160,17 грн. за МВт*год без ПДВ;

? за січень 2022 року - 2855,07 грн. за МВт*год без ПДВ;

? за лютий 2022 року - 2127,23 грн. за МВт*год без ПДВ.

Відсоток коливання середньозважених цін купівлі-продажу електричної енергії на РДН в торговій зоні «ОЕС України» між вказаними датами становив:

? між 29.11.2021 та 01.01.2022 - зміна « - 16,93 %»;

? між 29.11.2021 та 27.01.2022 - зміна « - 19,54 %»;

? між 29.11.2021 та 28.01.2022 - зміна « - 23,30 %»;

? між 29.11.2021 та 31.01.2022 - зміна « - 25,08 %»;

? між 01.01.2022 та 27.01.2022 - зміна « - 3,14 %»;

? між 27.01.2022 та 28.01.2022 - зміна « - 4,67 %»;

? між 28.01.2022 та 31.01.2022 - зміна « - 2,32 %»;

? між листопад 2021 року та грудень 2021 року - зміна « - 4,52 %»;

? між листопад 2021 року та січень 2022 року - зміна « - 13,73 %»;

? між листопад 2021 року та лютий 2022 року - зміна « - 35,73 %»;

? між грудень 2021 року та січень 2022 року - зміна « - 9,65 %»;

? між січень 2022 року та лютий 2022 року - зміна « - 25,49 %».

Таким чином, сторони за фактичної відсутності коливання ціни на електричну енергію у бік збільшення, без наявності визначених на те законодавством підстав змінили (збільшили) ціну за одиницю (1кВт*год) електричної енергії за Договором з 3,3432 грн. до 4,42 грн., що з урахуванням загальної вартості Договору завдало збитків Інститут ядерних досліджень Національної академії наук України у особливо великих розмірах на приблизну суму в 2 млн. 400 тис. грн.

Аналогічна ситуація із безпідставним збільшенням вартості поставки електроенергії за 1 кВт*год. шляхом укладання додаткових угод спостерігається під час виконання наступних договорів:

- договору № 23/21 про постачання електричної енергії споживачу від 10.02.2021, що укладений між Інститутом ядерних досліджень Національної академії наук України () та ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» ();

- договору № 114/21 про постачання електричної енергії споживачу від 13.07.2021, що укладений між Інститутом ядерних досліджень Національної академії наук України () та ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» ();

Під час досудового розслідування, з метою встановлення факту спричинення збитку Інституту в наслідок безпідставного укладання та виконання додаткових угод до договорів: № 23/21 від 10.02.2021, № 114/21 від 13.07.2021 та № 204/21 від 29.11.2021, залучено спеціаліста - головного державного фінансового інспектора відділу взаємодії з правоохоронними органами Північного офісу Державної аудиторської служби України, за результатами чого встановлено, що внаслідок безпідставно внесених змін до істотних умов вище указаних договорів про постачання електричної енергії, що укладені між ІЯД НАН України та ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ», зайво сплачено Інститутом коштів за електроенергію отриману у 2021 та 2022 роках від ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ», на суму 4 417 915,31 грн. чим завдано шкоду Державному бюджету України.

На виконання вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, для визначення розміру матеріальних, що спричинені Державному бюджету України в особі ІЯД НАН України, призначено три судових економічних експертиз, проведення яких доручено Черкаському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та в ході чого установлено:

? у наслідок безпідставного внесення змін до істотних умов договору № 23/21 від 10.02.2021 шляхом укладання додаткових угод до нього №№ 1-5 спричинено збитки, які нанесені Державному бюджету України особі ІЯД НАН України, в сумі 972 581,34 грн. з ПДВ (висновок № 118/150/25-23 від 21.03.2025);

? у наслідок безпідставного внесення змін до істотних умов договору № 114/21 від 13.07.2021 шляхом укладання додаткових угод до нього №№ 2-8 спричинено збитки, які нанесені Державному бюджету України в особі ІЯД НАН України, в сумі І 044 412,08 грн. з ПДВ (висновок № 123/158/25-23 від 28.03.2025);

? у наслідок безпідставного внесення змін до істотних умов договору № 204/21 від 29.11.2021 шляхом укладання додаткових угод до нього №№ 2-12 спричинено збитки, які нанесені Державному бюджету України в особі ІЯД НАН України, в сумі 2 444 524, 18 грн. з ПДВ (висновок № 122/134/25-23 від 28.03.2025).

Таким чином, з матеріалів досудового розслідування, в діях службових осіб ІЯД НАН України, які діяли за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІРІШЕННЯ», вбачаються ознаки заволодіння бюджетними коштами, шляхом продажу державній установі електричної енергії по завищеній вартості, тобто наявні ознаки складу злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

18.06.2025 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, повторно та в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 України.

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, повторно та в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 України.

У ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 належить наступне майно:

- транспортний засіб (мотоцикл) марки та моделі «EXDRIVE MZK 250» (номер та серія знака: НОМЕР_1 ; VIN: НОМЕР_2 );

- транспортний засіб (мотоцикл) марки та моделі «EXDRIVE PROFACTORY 250CC» (номер та серія знака: НОМЕР_3 ; VIN: НОМЕР_4 );

- транспортний засіб (мотоцикл) марки та моделі «DUCATI XDIAVEL S» (номер та серія знака: НОМЕР_5 ; VIN: НОМЕР_6 );

- частка статутного (складеного) капіталу (3000,00 грн.) у ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» ().

Окрім цього установлено, що ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) зареєстрований як фізична-особа підприємець, який використовує розрахункові рахунки у банківських установах: НОМЕР_8 (980-українська гривня), що відкритий та обслуговується в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ().

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 будучи директором та єдиним учасником ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ», розуміючи, що в наслідок неправомірного укладення додаткових угод до договорів постачання електричної енергії державним установам та організаціям, може бути господарська, цивільна та кримінальна відповідальність та як наслідок, майно, що належить йому та ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» може бути стягнуте чи конфісковане, вживав заходи щодо оформлення права власності на свою матір ОСОБА_7 та свого батька ОСОБА_8 .

Зокрема, до 04.03.2025 ОСОБА_4 був власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та відповідної земельної ділянки із кадастровим номером :09:004:5438 (на даний час відповідним майном володіє матір підозрюваного ОСОБА_7 ). Хоча, у ході проведення обшуку 18.06.2025 за місцем проживання останнього встановлено, що за вказаною адресою фактично проживає ОСОБА_4 та користується транспортними засобами, які належать його батьку та ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-ІРШЕННЯ».

Також, ОСОБА_4 володів земельними ділянки із кадастровими номерами: :09:004:5950 (право власності з 07.03.2025 зареєстровано за ОСОБА_7 ), :09:004:5441 (право власності з 07.03.2025 зареєстровано за ОСОБА_7 ).

Указані дії щодо оформлення нерухомого майна ОСОБА_4 на його матір ОСОБА_7 , можуть бути пов`язані із низкою рішень Господарських судів, якими скасовано додаткові угоди між ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» та державними установами, а надлишкову вартість сплачену на користь суб`єкта господарювання, зобов`язано повернути.

Так, 19.03.2025 Господарським судом Полтавської області задоволено позов НАН України до ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» (додаткові угоди визнані не дійсними) та зобов`язано постачальника повернути надлишково сплачені кошти на користь державної установи (справа № 917/2291/24).

11.03.2023 Господарським судом Полтавської області прийнято аналогічне рішення за позовом НАН України до ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ», де останніх зобов`язано відшкодувати надлишково сплачені кошти (справа № 917/2245/24).

Окрім цього, 29.10.2024 за позовом Солом`янської окружної прокуратури м. Києва Господарським судом Полтавської області визнано недійсними додаткові угоди, якими збільшено вартість за одиницю поставленої електричної енергії Київському національному університету будівництва і архітектури від постачальника ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» та зобов`язано останніх відшкодувати надлишково сплачені кошти (справа № 917/1056/24).

Слід зауважити, що за подібних обставин укладенні додаткові угоди, що досліджуються у цьому кримінальному провадженні, за результатами чого ОСОБА_4 повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

З огляду на указане, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 намагаючись уникнути покарання, передбачене ч. 5 ст. 191 КК Україні у вигляді конфіскації майна, вживатиме дії щодо відчуження, формальної зміни власника, майна яке фактично перебуває у його розпорядженні.

Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матері підозрюваного ОСОБА_4 ) на праві приватної власності належить:

- житловий будинок садибного типу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080), що за адресою АДРЕСА_1 , - набутий ОСОБА_7 04.03.2025 у наслідок укладання договору дарування від свого сина ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка із кадастровим номером: :09:004:5950 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224), - набута ОСОБА_7 07.03.2025 у наслідок укладання договору дарування від свого сина ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка із кадастровим номером: :09:004:5441 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24), - набута ОСОБА_7 07.03.2025 у наслідок укладання договору дарування від свого сина ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка із кадастровим номером: :09:004:5438 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24), - набута ОСОБА_7 04.03.2025 у наслідок укладання договору дарування від свого сина ОСОБА_4 ;

- частка статутного (складеного) капіталу (5000,00 грн.) у ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГО-ПРОСТІР» (), - фактичне керівництво якою здійснює її син ОСОБА_4 .

Необхідно вказати, що 18.06.2025 під час обшуку офісного приміщення ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» виявлено та вилучено низку актів приймання передачі інформаційно-консультаційних послуг, що укладені між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ» (де директором та єдиним учасником є ОСОБА_4 ). Указане дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою обготівкування протиправно здобутих грошових коштів, здійснював без товарні операції з метою перерахування коштів товариства на власний рахунок у банку, що відкритий для обслуговування ФОП.

У відповідності до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на указане, є обґрунтовані підстави вважати, що майно, яке належить ОСОБА_6 (в тому числі, яке формально подароване ОСОБА_7 ) набуте кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою (ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНІ-РІШЕННЯ) внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки таке набуте за результатами заволодіння коштами ІЯД НАН України (та інших державних установ/організацій) і таке майно підпадає під ознаки поняття речового доказу, зміст якого визначено ст. 98 КПК України.

Варто зауважити, що у наслідок вчинення кримінальних правопорушень, ІЯД НАН України спричинено збитки на загальну суму 4 417 915,31 грн., що у свою чергу вказує на необхідність досягнення мети, згідно положень п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

14.07.2025 постановою слідчого, рухоме та нерухоме майно на яке планується накласти арешт, визнано речовим доказом, оскільки воно є об`єктом кримінально протиправних дій.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, у тому числі передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 59 КК України конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, є власністю засудженого, якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена у випадках, спеціально передбачених в особливій частині цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96, 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування, а саме на:

- житловий будинок садибного типу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080), що за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку із кадастровим номером: :09:004:5950 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224);

- земельна ділянка із кадастровим номером: :09:004:5441 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24);

- земельна ділянка із кадастровим номером: :09:004:5438 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24);

- частку статутного (складеного) капіталу (5000,00 грн.) у ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГО-ПРОСТІР» ().

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1