печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 03 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №0000248,-

В С Т А Н О В И В :

11.06.2025 до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 03.04.2025 року в рамках кримінального провадження № 0000248 від 26.03.2025.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що другим відділом Управлінням з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000248 від 26.03.2025 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (одержання неправомірної вигоди службовою особою, що займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням).

03.04.2025 року ОСОБА_3 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Крім того, він був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за нібито фактом одержання неправомірної вигоди.

Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000248 від 26.03.2025 закінчився 03.06.2025.

На переконання сторони захисту оскаржуване повідомлення про підозру не відповідає критеріям поняття «обґрунтована підозра».

Повідомлення про підозру не містить належного обґрунтування підстав підозри, а саме - не наведено достатніх фактичних даних, що підтверджують об`єктивні ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У матеріалах кримінального провадження відсутні допустимі, належні та достатні докази, які б обґрунтовували підозру саме в отриманні неправомірної вигоди службовою особою з використанням службового становища. У повідомленні про підозру наведено лише показання ОСОБА_5 , які не підкріплені аудіо, відео записами чи фото, що прямо фіксували б вимагання або отримання неправомірної вигоди.

Підозра побудована на припущеннях та оціночних суджень, а не на встановлених фактах чи доказах.

У повідомленні про підозру відсутні фактичні дії ОСОБА_3 щодо вимагання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 чи зловживанням свого службового становища з метою закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , а лише є оціночні судження, які зазначені, як встановлені факти.

Протокол затримання сам по собі не доводить вчинення злочину.

Формулювання про "домовленості в месенджері Telegram", "усну згоду" та "зустріч у ресторані" не підтверджені жодним експертним аналізом, записами чи переписками.

У справі відсутні технічні докази, які вказували б на факт передачі коштів або наявність умислу на отримання неправомірної вигоди.

Слідством не встановлено, що ОСОБА_3 мав вплив на слідчого або процесуальне відношення до справи ОСОБА_6 .

Враховуючи вище викладе просив скасувати повідомлення про підозру прокурору Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 03.04.2025 року у кримінальному провадженні № 0000248 від 26.03.2025.

Підозрюваний в судовому засіданні скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити.

Заслухавши пояснення підозрюваного, заперечення прокурора, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000248 від 26.03.2025 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

02.04.2025 о 20 год. 49 хв. ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.04.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Главою 26 КПК України, визначено порядок повідомлення особі про підозру.

Відповідно ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 КПК України.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 КПК України.

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є положення п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно пункту третього частини третьої наведеної вище норми закону, підозрюваний, обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмежень їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Cтандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідно особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватись тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може встановлюватись in abstracto або ґрунтуватись на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватись конкретними доказами в кримінальному провадженні. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

При цьому, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2025, в порядку частини 6 статті 193 КПК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід. Тим самим слідчим суддею при постановлені ухвали перевірено, зокрема, обґрунтованість підозри та її визнано такою, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Як вбачається з тексту оскаржуваної підозри, в ній, відповідно до вимог ст. 277 КПК України, належним чином викладено зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , із зазначенням статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність.

Тобто, органом досудового розслідування належним чином дотримано вимоги, які ставляться КПК України щодо змісту письмового повідомлення про підозру.

Враховуючи вищевикладене, повідомлення про підозру від 03.04.2025, відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 03 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №0000248 - відмовити.

Ухвала слідчого судді можу бути оскаржена протягом пяти днів з дня проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 29.07.2025 о 15:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1