УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає в нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України у кримінальному провадженні № 0001138 від 27.03.2025, -

ВСТАНОВИВ:

до Шевченківського районного суду м. Києва з ДУ «Київський слідчий ізолятор» надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він просив зобов`язати слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві розглянути його клопотання про призначення експертизи в порядку ст. 220 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржено - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Отже, бездіяльність як предмет оскарження в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України виникає лише у випадку, коли слідчим, дізнавачем чи прокурором отримано клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій та не розглянуто в триденний строк.

Так, суд зазначає, що чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття процесуальної дії.

Однак, відмежування слідчої та процесуальної дій визначено положеннями п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, яка уповноважує прокурора доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Аналогічне за змістом відмежування слідчих та процесуальних дій також відображено у п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України, яка визначає, що до документів можуть належати складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

Також, частина 1 ст. 103 КПК України регламентує, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) у протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; 3) у журналі судового засідання.

При цьому, підстави проведення експертизи, залучення експерта, а також розгляд слідчим суддею клопотання про проведення експертизи регулюється Главою 20 КПК України «Слідчі (розшукові) дії».

Експертиза у кримінальному провадженні проводиться на підставі постанови органу досудового розслідування, ухвали слідчого судді або договору з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Таким чином, законодавець чітко відмежовує поняття слідчої та процесуальної дій, а призначення експертизи в рамках кримінального провадження є слідчої дією.

Відтак, подане ОСОБА_2 клопотання про призначення експертизи від не є клопотанням про виконання процесуальної дії, а тому слідчий не зобов`язаний розглядати його в порядку ст. 220 КПК України.

Варто також зазначити, що частиною 5 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, який згідно п. 1 ч. 2 цієї статті уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, оскільки в скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на норми ст. 303 КПК України, оскаржує бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає в нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України у кримінальному провадженні № 0001138 від 27.03.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1