Провадження №: 1-кс/755/1959/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення,

встановив:

04 червня 2025 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 08.03.2024 року до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, а саме погрози вбивством (ст. 129 КК України) з боку її чоловіка ОСОБА_3 .

У заяві вона чітко вказувала, що ці погрози були висловлені ОСОБА_3 під час побиття її 26-28 січня 2024 року, щодо якого велося кримінальне провадження № 0000167 від 29.01.2024 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і є нерозривно пов`язаними з цим провадженням та спрямовані на її залякування.

На її заяву від 08.03.2024 вона отримала лист-відповідь від Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві № 10548 ЄО від 28.05.2025, в якому повідомляється, що її заяву розглянуто як звернення про «непорозуміння з колишнім чоловіком», проведено профілактичну бесіду з чоловіком та рекомендовано їй звернутись до суду з цивільним позовом щодо розподілу майна. У листі також зазначено, що підстав для внесення інформації до ЄРДР не вбачається, а рішення прийнято згідно із Законом України «Про звернення громадян».

Однак, вона не порушувала питання поділу майна, а повідомляла саме про кримінальне правопорушення, і це не було «непорозуміння з колишнім чоловіком», це було повідомлення про погрози під час побиття, що це вже друге побиття, що вже проти ОСОБА_3 порушено кримінальне провадження за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У зв`язку з чим просила визнати неправомірною бездіяльність службової особи Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та зобов`язати внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України (погроза вбивством) та розпочати досудове розслідування.

Дана скарга, після її надходження до суду та після розподілу автоматизованою системою документообігу, передана на розгляд слідчого судді.

Слідчий суддя, ознайомившись із поданою скаргою та перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає поверненню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Так, з наданих ОСОБА_2 документів встановлено, що 29.01.2024 року Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, номер кримінального провадження 0000167. Згідно короткого викладу обставин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.01.2024, приблизно о 09.30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 (ЄО від 28.01.2024).

08.03.2024 року ОСОБА_2 звернулась до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою (повідомленням) про погрози, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 10548 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, від 08.03.2024 року.

З відповіді Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за № 10548 ЄО від 28.05.2025 року убачається, що звернення ОСОБА_2 щодо непорозуміння між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_3 від 08.03.2024, зареєстроване до Єдиного обліку за № 10548, було розглянуто, з чоловіком проведено профілактичну бесіду роз`яснювального характеру щодо недопущення подібних випадків в майбутньому, а також попереджене останнього про адміністративну та кримінальну відповідальність. Крім того, заявниці було рекомендовано для вирішення питання щодо розподілу спільно сумісно нажитого майна звернутись до суду і цивільно правовим позовом. В ході вивчення матеріалів звернення було встановлено, що відомості, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, відсутні. Підстав для внесення інформації до Єдиного реєстру досудового розслідування немає.

Встановлено, що зі скаргою до суду ОСОБА_2 звернулася 04.06.2025 року.

Частиною 2 ст. 113 КПК України визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 справа «Мельник проти України» (Заява 23436/03) зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після отримання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей. Тобто, 24-годинний строк мав завершитися 09 березня 2024 року, перебіг строку оскарження починається з 10 березня 2024року та закінчується 20 березня 2024 року.

Дану скаргу заявниця подала до суду 04.06.2025 року, тобто, з пропуском встановленого строку звернення до суду, при цьому заявниця не порушує питання щодо поновлення строку.

Обрахування строку на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР з дати листа-відповіді, яка датована 28.05.2025 року, не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Слід наголосити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, прогнозованості закону, а також стимулює учасників кримінального процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та використання своїх прав.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про те, що строк для звернення до суду в порядку ст. 303 КПК України було пропущено і заявниця у своїй скарзі не порушує питання про його поновлення з поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається судом, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин, слідчим суддею встановлено, що скарга підлягає поверненню скаржниці на підставі вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки скарга подана з пропуском строку оскарження та скаржницею не порушується питання про його поновлення.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє особу на звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.ст. 303-304 КПК України, із відповідною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304 КПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_5