Справа № 944/578/25
Провадження №1-кп/944/975/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

їх захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів обвинувальний акт з угодами про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 06.01.2025, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Неслухів Кам`янка-Бузького району Львівської області, українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженої, з вищою освітою, працює менеджером з продажу ТОВ "Ромстал Україна", раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Сколе Львівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , неодруженого, з вищою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи у порушення вимог ст. 68 Конституції України, в складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та іншими на даний час невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи єдиний спільний із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, його організацію, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, у період часу з 06:43 годин по 07:00 годин 13.03.2024 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 незаконно переправила через державний кордон України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець», що за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Краковець, вул. Михайла Вербицького, 54, до Республіки Польща військовозобов`язаних громадян України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та сприяла їх незаконному переправленню порадами, вказівками (щодо вказаних часу та місця перегину державного кордону України), наданням засобів та усуненням перешкод (використанням для незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України автомобіля «Opel Astra», д.н.з НОМЕР_1 та листа Міністерства культури та інформаційної політики України №05/19/2250-24 від 11.03.2024 адресованого на адміністрацію Державної прикордонної служби України про фіктивну приналежність вказаних військовозобов`язаних чоловіків до музичного гурту «ПАДАЕМ»).

ОСОБА_4 , діючи повторно, в складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , та іншими на даний час невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи єдиний спільний із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, його організацію, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, у період часу з 06:59 годин по 07:08 годин 29.03.2024, незаконно переправила через державний кордон України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець» до Республіки Польща військовозобов`язаних громадян України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_18 та сприяла їх незаконному переправленню порадами, вказівками (щодо вказаних часу та місця перетину державного кордону України), наданням засобів та усуненням перешкод (використанням для незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України автомобіля «Opel Astra», д.н.з НОМЕР_1 та листа Міністерства культури та інформаційної політики України №05/19/2672-24 від 25.03.2024 адресованого на адміністрацію Державної прикордонної служби України про фіктивну приналежність вказаних військовозобов`язаних чоловіків до музичного гурту «032 Nimble»).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, його організації, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, повторно, в складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 , діючи у порушення вимог ст. 68 Конституції України, в складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , та іншими на даний час невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи єдиний спільний із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, його організацію, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, у період часу з 06:43 годин по 07:00 годин 13.03.2024 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконно переправив через державний кордон України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець», що за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Краковець, вул. Михайла Вербицького, 54, до Республіки Польща військовозобов`язаних громадян України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та сприяв їх незаконному переправленню порадами, вказівками (щодо вказаних часу та місця перетину державного кордону України), наданням засобів та усуненням перешкод (використанням для незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з НОМЕР_2 та листа Міністерства культури та інформаційної політики України №05/19/2250-24 від 11.03.2024. адресованого на адміністрацію Державної прикордонної служби України про фіктивну приналежність вказаних військовозобов`язаних чоловіків до музичного гурту «ПАДАЕМ»),

ОСОБА_5 , діючи повторно, в складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими на даний час невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи єдиний спільний із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, його організацію, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, у період часу з 6:59 годин по 07:08 годин 29.03.2024, незаконно переправив через державний кордон України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Краковець» до Республіки Польща військовозобов`язаних громадян України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , та сприяв їх незаконному переправленню порадами, вказівками щодо вказаних часу та місця перетину державного кордону України), наданням засобів та усуненням перешкод (використанням для незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з НОМЕР_2 та листа Міністерства культури та інформаційної політики України №05/19/2672-24 від 25.03.2024 адресованого на адміністрацію Державної прикордонної служби України про фіктивну приналежність вказаних військовозобов`язаних чоловіків до музичного гурту «032 Nimble»).

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, його організації, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, повторно, в складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнали повністю та щиро розкаялися, зазначили, що подібного в майбутньому не допускатимуть.

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_6 31 січня 2025 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст.468, 472 КПК України.

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_7 31 січня 2025 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст.468, 472 КПК України.

В угодах про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.3 ст.332 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченій покарання за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 8850 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 150 450 (сто п`ятдесят тисяч чотириста п`ятдесят) гривень та відповідно до ч.2 ст.69 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 8850 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 150 450 (сто п`ятдесят тисяч чотириста п`ятдесят) гривень та відповідно до ч.2 ст.69 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Прокурор у судовому засіданні просив угоди про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченим узгоджене в угодах покарання, оскільки при їх укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просила вказану угоду затвердити і призначити їй узгоджену міру покарання. Також пояснила, що угода укладена добровільно, вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України. Просив врахувати особу обвинуваченої, яка раніше не судима, розлучена, має на утриманні двох малолітніх дітей та батьків пенсійного віку, наявну заборгованість батька дітей по сплаті аліментів, перенесла онкологічне захворювання, у зв`язку з чим змушена постійно проходити медичні огляди та лікування, добровільно перерахувала кошти на потреби Збройних Сил України в сумі 150000,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості та просив затвердити таку.

Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачені повністю розуміють свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угод про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угоди у повному обсязі відповідають вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, його організація, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, повторно, в складі організованої групи.

Умови угод не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачені спроможні виконати взяті на себе за угодами зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.3 ст.332 КК України.

Також, зміст угод про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладені 31.01.2025 між прокурором та підозрюваними угоди про визнання винуватості підлягають затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем праці, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винної, яка розлучена, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких виховує сама, наявну заборгованість батька дітей по сплаті аліментів, має на утриманні матір пенсійного віку та батька інваліда ІІІ групи, перенесла онкологічне захворювання, у зв`язку з чим змушена постійно проходити медичні огляди та лікування, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштувалась, виключно позитивно характеризується за місцем праці, добровільно перерахувала кошти на потреби Збройних Сил України в сумі 150 тисяч гривень,а також з врахуванням обставин вчинення злочину, відсутності тяжких наслідків злочину та потерпілого, критичного відношення винного до вчиненого, позиції сторони обвинувачення, яка згідно угоди пропонує призначити ОСОБА_4 основне покарання із застосуванням ст.69 КК України та те, що згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 статтю 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.332 КК України за цей злочин, у виді штрафу.

На думку суду саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нового злочину.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного, який є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, має захворювання опорно-рухового апарату, змушений постійно проходити медичне лікування, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні матір інваліда ІІІ групи, добровільно перерахував кошти на потреби Збройних Сил України в сумі 100 тисяч гривень,а також з врахуванням обставин вчинення злочину, відсутності тяжких наслідків злочину та потерпілого, критичного відношення винного до вчиненого, позиції сторони обвинувачення, яка згідно угоди пропонує призначити ОСОБА_5 основне покарання із застосуванням ст.69 КК України та те, що згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 статтю 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.332 КК України за цей злочин, у виді штрафу.

На думку суду саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нового злочину.

Із врахуванням наведених вище обставин щодо кожного з обвинувачених на підставі ч.2 ст.69 КК України, суд приходить до висновку про можливість не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Крім цього, суд вважає, що до обвинувачених не може бути застосована додаткова міра покарання, передбачена ч. 3 ст. 332 КК України, у вигляді конфіскації майна, з огляду на наступне.

Статтею 51 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчинені злочинів, є конфіскація майна.

Відповідно до положень ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу України.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудовим розслідуванням у обвинувачених корисливого мотиву при вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, не встановлено. Тому застосування до обвинувачених додаткової міри покарання за ч. 3 ст. 332 КК України у виді конфіскації майна навіть за умови, що воно передбачено санкцією цієї статті як обов`язкове, є неможливим.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення їм узгодженого між сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.3 ст.332 КК України, на підставі ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 8850 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 150 450 (сто п`ятдесят тисяч чотириста п`ятдесят) гривень та, відповідно до ч.2 ст.69 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Витрати за проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, при ухваленні судового рішення, необхідно скасувати арешт майна.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід увигляді застави, обраний ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі ухвал слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2024 скасувати, після набрання вироком суду законної сили.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 314, 473-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2025 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000033 від 06.01.2025, між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 8850 (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 150 450 (сто п`ятдесят тисяч чотириста п`ятдесят) гривень та, відповідно до ч.2 ст.69 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2025 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000033 від 06.01.2025, між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 8850 (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 150 450 (сто п`ятдесят тисяч чотириста п`ятдесят) гривень та, відповідно до ч.2 ст.69 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.10.2024 на: мобільний телефон Моторола IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з сім картами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та мобільний телефон Айфон IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 з сім картою НОМЕР_9 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 12.07.2024 на мобільний телефон Apple Iphone 14 Pro Max IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 , в якому знаходяться дві віртуальні сім-картки з № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 .

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон Моторола IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з сім картами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та мобільний телефон Айфон IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 з сім картою НОМЕР_9 , повернути власнику ОСОБА_4 ,

мобільний телефон Apple Iphone 14 Pro Max IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 , в якому знаходяться дві віртуальні сім-картки з № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 , повернути власнику ОСОБА_5 .

Запобіжний захід у вигляді застави, обраний ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2024 - скасувати.

Повернути ОСОБА_27 заставу у розмірі 242240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), внесену згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2024 як заставу за ОСОБА_5 , згідно квитанції №0.0..1 від 13.12.2024.

Запобіжний захід у вигляді застави, обраний ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2024 - скасувати.

Повернути ОСОБА_4 заставу у розмірі 242240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), внесену згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2024, згідно квитанції № 38 від 12.12.2024.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1