В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 542/1310/25

Провадження 1-кп/542/145/25

04 серпня 2025 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 за № 0000059 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Первомайського району, Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2025 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебували в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На грунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов ззаду до ОСОБА_5 та правою рукою, в якій тримав ніж, наніс один удар по центру потиличної ділянки голови та заднє-боковій поверхні шиї справа.

Після вказаного удару, ОСОБА_5 повернулася обличчям до обличчя ОСОБА_4 , який в той же час наніс їй ще один удар лезом ножа в область правої ключиці. Від отриманого удару, ОСОБА_5 змінила положення свого тіла, присіла на праву ногу, при цьому вдарилася ліктем правої руки об стіну, а потім підвелася на ноги. Після цього, ОСОБА_4 , стоячи навпроти ОСОБА_5 , в пложенні обличчям до обличчя, наніс ще один удар лезом ножа з права на ліво в область підборіддя потерпілої. В подальшому, ОСОБА_4 , наздогнавши ОСОБА_5 , яка вибігла до веранди, наніс ще один удар з розмаху з гори до низу по пальцях правої руки ОСОБА_5 . Намагаючись захиститися від ударів ножем ОСОБА_5 підняла долоню лівої руки та тримала її внутрішньою стороною до ОСОБА_4 , при цьому останній наніс ще один удар лезом ножа на долонній поверхні та пальцях лівої кисті ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово медичної експертизи від 20.06.2025 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді : різаної рани на долонній поверхні 3-го пальця лівої кисті з повним розривом сухожилка глибокого згинача пальця та частковим розривом сухожилка поверхневого згинача пальця, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, колото- різаної рани потиличної ділянки, різаної рани підборіддя зліва, непроникаючої різаної рани в надключичній ділянці справа з розповсюдженням вниз до підключичної ділянки, скальпованої різаної рани 2-го пальця правої кисті, які за ступенем тяжкості кваліфікуються кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синця правого ліктя та лінійних саден на заднє-боковій поверхні шиї справа у верхній третині, на долонній поверхні дистальної фаланги 5-го пальця лівої кисті, на долонній поверхні лівої кисті по внутрішньому краю та на внутрішній поверхні середньої фаланги 5-го пальця правої кисті, які за ступенем тяжкості кваліфікуються кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

22 липня 2025 року між потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення в порядку ст. 468 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про примирення, просили її затвердити, при цьому обвинувачений та потерпіла підтвердили свою згоду на застосування щодо обвинуваченого узгодженої в угоді міри покарання.

Сторони угоди в судовому засіданні також зазначили, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про примирення між потерпілою та ним.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України як нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Враховуючи, що між потерпілою та підозрюваним досягнуто угоди про примирення, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що сторонами угоди було узгоджено покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі та звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

Судом також встановлено, що угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-471 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 173-2 КУпАП, примирився із потерпілою, під наглядом у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характерезується задовільно.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, що інкримінується обвинуваченому є нетяжким злочином

Судом встановлено, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, а обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені потерпілою та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах .

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність претензій у потерпілої, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між потерпілою та обвинуваченим угоди про примирення, призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_4 додаткові обов`язки. Оскільки він вчинив кримінальне правопорушення щодо іншої особи з якою він перебуває в сімейних відносинах (сестрою), у відповідності до вимог ст. 91-1 КПК України також застосовує до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників терміном на три місяці.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Встановлено також, що відповідно до ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду в Полтавській області від 28.05.2025 накладено арешт на речові докази у справі.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України накладений арешт підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 22.07.2025 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 за № 0000059, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі статті 91-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.05.2025 та повернути власнику- ОСОБА_5 речові докази: ніж, штани та футболку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілою та підозрюваним, обвинуваченим про примирення може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілою, її представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор, відповідно, мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілій.

Копію вироку не пізніше наступного для після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1