Справа № 683/1285/22
УХВАЛА
03 вересня 2025 року м. Старокостянтинів
В обґрунтування заявленого клопотання вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
У клопотанні слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи з 16.04.2021, відповідно до укладеного контракту із Старокостянтинівською міською радою в особі міського голови ОСОБА_6 , посаду начальника Комунального підприємства комбінату комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради та являючись, в силу ч. 3 ст. 18 КК України, службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, вчинив інкримінований йому злочин за наступних обставин.
Так, згідно п. 1.1 вказаного Контракту ОСОБА_5 зобов`язується забезпечувати високоприбуткову діяльність підприємства та ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна, а відповідно із п. 2.6.1, 2.6.2, 2.6.5, 2.6.6 Контракту та п. 7.3 Статуту Комунального підприємства комбінату комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради, має право діяти від імені підприємства, укладати господарські договори та інші угоди, розпоряджатися коштами підприємства, видавати вказівки підлеглим працівникам та, несе повну відповідальність за стан діяльності підприємства, ефективне використання і збереження майна, розпорядження майном підприємства, за невиконання чи неналежне виконання ним обов`язків передбачених контрактом, що передбачено п. 4.1.
Після призначення на посаду начальника Комунального підприємства комбінату комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 26.11.2021, особисто ознайомився з договором №10 від 17.05.2019, укладеним між попереднім начальником Комунального підприємства комбінату комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_7 та ТОВ «Архіпарк груп» щодо розроблення останнім проектно-кошторисної документації (ПКД) об`єкту «Реконструкція центрального парку культури та відпочинку м. Старокостянтинів» загальною вартістю 1 490 670 грн.
Так, згідно п. 1.1. вищевказаного договору, ТОВ «Архіпарк груп» зобов`язано розробити проектно-кошторисну документацію (ПКД) об`єкту «Реконструкція центрального парку культури
та відпочинку м. Старокостянтинів», а Комунальне підприємство комбінат комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради, відповідно до п.п. 2.1., за виконані роботи, зазначені в пункту 1.1 даного договору, сплатити 1 242 225 грн та ПДВ 248 445 грн, разом 1 490 670 грн, згідно протоколу погодження договірної ціни.
Крім цього п.п. 2.3, 2.4 та 2.5 договору №10 від 17.05.2019 передбачено поетапний розрахунок його виконання, а саме аванс у розмірі 30% (І етап фінансування) від суми даного договору 372 667,50 грн, ПДВ 74 533,50 грн, разом 447 201 грн, за наявності кошторисних призначень, на строк не більше одного місяця; ІІ етап - фінансування у розмірі 30% від суми даного договору, тобто 372 667,50 грн, ПДВ 74 533,50 гривень, разом 447 201 грн після отримання повного комплекту проектно-кошторисної документації; остаточний розрахунок за виконані роботи (ІІІ етап фінансування) у розмірі 40 % - 496 890 грн., ПДВ 99 378 грн, разом 596 268 грн. проводиться після проходження виконавцем ТОВ «Архіпарк груп» державної експертизи та отримання позитивного висновку проектно-кошторисної документації (ПКД) об`єкту «Реконструкція центрального парку культури та відпочинку
м. Старокостянтинів».
Знаючи що станом на 26.11.2021 попереднім керівником комунального підприємства на рахунок виконавця робіт вже перераховано кошти в загальній сумі 840 000 грн, зокрема 24.05.2019 200 000 грн, 17.09.2019 240 000 грн та 17.01.2020 400 000 гривень, втім умови договору останнім не виконано, зокрема не отримано повного комплекту проектно-кошторисної документації передбаченої п. 2.4 договору, ОСОБА_5 вирішив шляхом зловживання службовим становищем обернути кошти комунального підприємства на користь інших осіб, а саме ТОВ «Архіпарк груп».
Так, відповідно до пункту 6 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.11р №560 метою проведення експертизи проектів будівництва (далі - експертиза) є визначення якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва.
Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва та відповідно до ч. 4 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язковій експертизі підлягають проекти будівництва об`єктів, які споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, якщо їх кошторисна вартість перевищує 300 тисяч гривень, - щодо кошторисної частини проектної документації.
Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи умови договору та підстави, виключно за яких можуть бути перераховані кошти виконавцю робіт, діючи умисно, з корисливою метою незаконно збагатити інших осіб, зловживаючи службовим становищем, порушуючи свої організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарчі повноваження, використовуючи їх всупереч інтересам служби, в порушення п.п. 2.4., 2.5. договору №10 від 17.05.2019, а саме без отримання від ТОВ «Архіпарк груп» повного комплекту проектно-кошторисної документації (ПКД) об`єкту «Реконструкція центрального парку культури та відпочинку м. Старокостянтинів», яка відповідно до пункту 6 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.11р №560 мала пройти державну експертизу та отримати позитивний висновок, підписав акти виконаних робіт №4 від 26.11.2021 та №5 від 28.12.2021, на підставі яких за його вказівкою незаконно перераховано даному товариству грошові кошти в сумі 228 105,46 грн та 409 682,09 грн, відповідно, а всього на загальну суму 637 787,55 грн, чим заподіяно Старокостянтинівській міській раді майнову шкоду у великому розмірі, оскільки вказана шкода у 250 разів і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення правопорушення.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах.
21 серпня 2025 року у вказаному об`єднаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» передбачено обов`язкову державну реєстрацію геномної інформації щодо осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.
Порядком проведення обов`язкової реєстрації геномної інформації людини, затвердженим постановою КМУ «Деякі питання реалізації ЗУ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», передбачено, що відбір біологічного матеріалу здійснюється із застосуванням засобів для відбору біологічних зразків.
Слідчий вказує, що виникла необхідність у відібранні біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 , а саме букального епітелію, з метою проведення судово-біологічної експертизи та виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини».
Оскільки 29 серпня 2025 року підозрюваний ОСОБА_5 письмово звернувся до СВ ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, із заявою про відмову у наданні зразків букального епітелію, так як такі дії принижують його честь і гідність, завдають моральної шкоди, тому слідчий просить надати дозвіл здійснити примусове відібрання у нього біологічних зразків (слини).
Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив задоволити.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ч.1 ст.8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні визначені у ч.1 ст. 91 КПК України.
Згідно до вимог ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.
Відповідно до вимог ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.
Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 КПК України У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому ст. 160-166 КПК України, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Аналізуючи вимоги п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у взаємозв`язку із положеннями ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, може бути задоволено, у разі доведення стороною, якою воно ініційовано, що біологічні зразки, результати їх дослідження мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та будуть використані як доказ відомостей, що містяться в речах і документах, а також у разі неможливість іншими способами довести такі обставини.
Отже, відповідно до вищезазначених положень КПК України, метою відібрання біологічних зразків, зокрема і їх примусового відібрання, є виключно потреби досудового розслідування.
На відміну від примусового відібрання біологічних зразків згідно положень КПК України (для потреб досудового розслідування), існує інший порядок збору, отримання, обробки та використання біологічних зразків, зокрема і для формування Електронного реєстру геномної інформації.
Так, 09.07.2022 Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» (далі-Закон № 2391-IX).
Відповідно до ст. 3 Закону № 2391-IX, державна реєстрація геномної інформації проводиться з дотриманням прав і свобод людини і громадянина та відповідно до таких основних принципів: верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; гуманізму; конфіденційності, у тому числі захищеності персональних даних.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 2391-IX, державна реєстрація геномної інформації проводиться з метою: 1) ідентифікації осіб, які вчинили кримінальне правопорушення; 2) розшуку осіб, зниклих безвісти; 3) ідентифікації невпізнаних трупів людей, їх останків та частин тіла людини; 4) ідентифікації осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе.
В Україні проводяться обов`язкова та добровільна державна реєстрація геномної інформації.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону № 2391-IX, обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.
Порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини затверджений Постановою КМУ від 29 серпня 2023 року № 978, відповідно до п.4 розділу «Відбір біологічного матеріалу та направлення його на молекулярно-генетичну експертизу (дослідження)» якого, відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, у разі, коли результати експертизи (дослідження) можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюється згідно із ст. 242 КПК України, яка визначає підстави для призначення експертизи у кримінальному провадженні.
Проте вище переліченими нормативними актами не врегульоване питання щодо порядку дій у разі відмови у наданні біологічних зразків для проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації особи, процесуальний статус якої відповідає визначеному у п.1 ч.1 ст. 5 Закону № 2391-IX (зокрема повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду).
Як було зазначено вище, примусове відібрання зразків, у кримінальному провадженні відбувається лише у разі, коли зразки можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження.
Тобто, примусове відібрання біологічних зразків у особи для обов`язкової державної реєстрації геномної інформації, для цілей формування електронного реєстру геномної інформації людини, чинним законодавством не передбачено.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що такий ступінь втручання в права, свободи та інтереси підозрюваного ОСОБА_5 не виправдовує потреб досудового розслідування, та фактично буде застосований з іншою метою, яка є відмінною від досягнення завдань кримінального провадження.
За таких обставин, клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3-4 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», Постанови Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2023 року № 978 «Порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини», ст. 2, 8, 9, 93, 91, 160-166, 241, 245, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя