Справа № 368/792/25
УХВАЛА

Іменем України

"06" червня 2025 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлику клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001191 від 05.06.2025, з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання обґрунтовано тим, що 05.06.2025 до ЧЧ ВП № 1 надійшло повідомлення працівника СРПП ОСОБА_5 , про те, що 04.06.2025 в с. Тернівка Обухівського району по вул. Космонавтів, під час оформлення адміністративних матеріалів відносно гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання поклала до його кишені грошові кошти в сумі 50 євро однією купюрою. Виїздом СОГ на місце події вказані грошові кошти було вилучено.

Під час огляду місця події від 05.06.2025, що проводився в с. Тернівка Обухівського району поряд з домоволодінням № 9 по вул. Космонавтів оглянуто та вилучено одну грошову купюру номіналом 50 Євро з серійним номером № РВ та поміщено до спеціального пакету № 2391363, яку за повідомленням патрульного поліцейського ОСОБА_5 , йому надала ОСОБА_6 поклавши до кишені штанів поліцейського за не притягнення останньої до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Вище перераховані грошові кошти було поміщено до спеціального пакету №2391363.

Під час огляду місця подій громадянка ОСОБА_6 від будь яких пояснень про надання неправомірної вигоди працівникам поліції відмовилася.

05.06.2025 вказані відомості внесені до ЄРДР за №0001191, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

05.06.2025 вказані грошові кошти, а саме: одна грошова купюра номіналом 50 Євро з серійним номером № РВ , яка поміщена до спеціального пакету № 2391363 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження № 0001191.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Відповідно до ч.2 ст.170 КГЖ України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. З ст. 170 КГЖ України у випадку, передбаченому пунктом

1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Вилучені в ході огляду місця події грошові кошти в розмірі 50 Євро, які є безпосереднім предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме є неправомірною вигодою наданою працівникам сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за не притягнення водія ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, досягнення мети арешту майна, передбаченого ч.2 ст.170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речових доказів, можливо лише за умови їх належного зберігання в органі досудового розслідування без можливості доступу до нього та використання сторонніми особами.

Виходячи з того, що на даний час у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведеного огляду місця події грошові кошти є безпосереднім предметом злочину що розслідується, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені 05.06.2025 під час огляду місця події грошові кошти в розмірі 50 Євро, із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Старший слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

ОСОБА_6 не з`явився в судове засідання.

Слідчим суддею встановлено слідуюче.

Відповідно до ст.ст. 132 КПК України дізнавач довела наявність достатніх підстав вважати, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, а саме ч.4 ст. 369 КК України , що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що підтверджується протоколом огляду місця події від 05.06.2025 року та додатком до протоколу, поясненнями ОСОБА_6 від 05.06.2025 року.

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого заявник звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.ст. 173 ч.1 КПК України слідча довела:

- необхідність такого арешту, так як існує сукупність підстав і розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину і є достатні підстави вважати , що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України зберегли сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ, а також наявність ризиків , передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі, відчуження;

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує відповідно до ст.173 ч.2 КПК України :

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна вказаного майна.

Відповідно до ст.173 КПК України застосувати спосіб арешту майна у вигляді тимчасового, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Тому клопотання слід задоволити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.100,132, 170 -173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

Ухвалив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на вилучену 05.06.2025 під час проведення огляду місця події, що проводився в АДРЕСА_1 , грошову купюру номіналом 50 Євро з серійним номером № РВ , яку поміщено до спеціального пакету №2391363, яку надала працівникам поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_2 , з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Визначити місце зберігання вилучених коштів при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1