Справа № 946/4892/25
Провадження № 1-кс/946/1331/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, незаміжньої, офіційно не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої:

- 11.06.1999 засуджена Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2, 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, додаткове покарання у виді штрафу у розмірі 680 грн.;

- 11.04.2008 засуджена Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 07.02.2013 засуджена Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки

- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, мотивуючи тим, що в провадженні слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_5 у невстановлений спосіб, час та місці, але не пізніше 12 червня 2025 року, реалізуючи протиправний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів на території м. Ізмаїл, з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, при невстановлених обставинах, придбала 2 полімерних згортка з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, які в подальшому зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з метою збуту.

У подальшому, 12.06.2025, приблизно о 12:30 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збула ОСОБА_7 , якій доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за грошові кошти у сумі 600 гривень,два поліетиленових згортки, всередині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору. У той же день ОСОБА_7 добровільно видала співробітникам поліції два вищевказаних поліетиленових згортки, всередині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору масами 0,391г та 0,387г, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Загальний кількісний вміст метадону в кристалічних речовинах склав 0,194г.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений спосіб, час та місці, але не пізніше 26 червня 2025 року, реалізуючи протиправний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів на території м. Ізмаїл, з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, діючи повторно, при невстановлених обставинах, придбала 2 полімерних згортка з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, які в подальшому зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з метою збуту.

У подальшому, 26.06.2025, приблизно об 11:00 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збула ОСОБА_8 , якій доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за грошові кошти у сумі 600 гривень, два поліетиленових згортки, всередині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору. У той же день ОСОБА_8 добровільно видала співробітникам поліції два вищевказаних поліетиленових згортки, всередині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору приблизними масами по 1г, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, відповідно до результату експрес-тесту «Мethadone Idents fication Identa» LOT: 8533122А, EXP.08/2025.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини.

26.06.2025 о 16:51 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 27.06.2025 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що підозрювана хворіє та всі ризики не доведені.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрювану, а також вислухавши учасників кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

26.06.2025 о 16:51 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 27.06.2025 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 в інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом отримання добровільно наданого предмету від 12.06.2025;

- протоколом огляду грошових купюр від 12.06.2025;

- протоколом огляду закупника та вручення грошових купюр від 12.06.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 26.06.2025;

- протоколом обшуку від 26.06.2025;

- протоколом затримання підозрюваної в порядку ст. 208 КПК України

іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству

Відповідно до п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які обумовлені наступним: перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_5 буде мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки розуміє, що за вчинення вказаного тяжкого кримінального правопорушення їй може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, підозрювана може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, так як отримала разом з цим клопотанням додатки до нього у вигляді копій процесуальних документів в яких зазначені адреси реєстрацій, проживання, абонентські номери свідків та понятих. Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому підозрювана матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема і з метою приховування обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також, оскільки, підозрювана офіційно не працевлаштована, та як наслідок, в неї відсутні постійні джерела доходу та відсутнє постійне місце роботи, у зв`язку с чим, остання може реалізувати за оплату або отримання інших благ психотропні речовини, у зв`язку з чим, буде продовжувати свої злочинні діяння.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. У свою чергу, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваної саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вчинення останнім встановлених ризиків та забезпечить її належну процесуальну поведінку.

При цьому, підозрюваною та її захисником не було надано доказів хвороби ОСОБА_5 , яка унеможливлює тримання підозрюваної в умовах СІЗО.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про необхідність у цьому випадку застосування щодо підозрюваної виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вищенаведені обставини у сукупності свідчать про неможливість усунення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, встановлених щодо підозрюваного у менш обтяжливий спосіб.

Таким чином, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

У контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке вчинене із корисливих мотивів, як встановлено органом досудового розслідування, дані про особу підозрювану, та приходить до висновку, що на даний час необхідно визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, оскільки, на думку слідчого судді, такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. ст. 178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини.

Таким чином, клопотання слідчого в частині визначення розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи відносно підозрюваної ОСОБА_5 також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181 -184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242240 гривень (80 х 3028 грн. = 242240 гривень).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися за межі м. Ізмаїл, Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді чи суду;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у провадженні.

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явилась за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомила про причину своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 26 червня 2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 24 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення проголошено о 14 годині 30 хвилин 01 липня 2025 року в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1