УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року

м. Київ

справа № 132/159/25

провадження № 51-1623 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 29 квітня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 травня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 29 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у ненаданні копій усіх матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2025 року за № 0000001, зібраних під час досудового розслідування про особу скаржника.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій він не погоджується із зазначеними ухвалами та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку. Також скаржник вважає, що наявні підстави для передачі провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду після відкриття касаційного провадження.

Мотиви Суду

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Частиною 4 ст. 424 КПК України закріплено, що ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Як видно зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 не погоджується з ухвалоюслідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 29 квітня 2025 року та ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 травня 2025 року, якою зазначене судове рішення за результатами розгляду його апеляційної скарги залишено без зміни.

З огляду на вищенаведені положення кримінального процесуального закону, оскаржені судові рішення не можуть бути предметом перегляду Верховного Суду, а тому у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Відповідно до частин 3-5 ст. 434-1 КПК України суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, лише у випадках якщо:

1) така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду;

2) така колегія суддів (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати;

3) дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Як неодноразово вказував Верховний Суд у своїх рішеннях, питання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати на підставах та в порядку, визначених статтями 434-1 та 434-2 КПК України, розглядається касаційним судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи у разі прийняття рішення про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, витребування матеріалів кримінального провадження та призначення касаційного розгляду.

Враховуючи те, що підстав для відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 немає, то і його клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не підлягає вирішенню на цьому етапі.

З цих підстав, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 29 квітня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 травня 2025 року, якою вказане судове рішення залишено без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3