ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/60/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Дарницького районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2, ст. 191, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 49 КК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 , останній найтяжчий епізод датується у період з 21.11.2012 по 29.06.2013 та кваліфікується за ч. 4 ст. 190 КК України. У відповідності до положень закону, ч. 4 ст. 190 КК України відносяться до тяжких злочинів, а санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років ( в редакції на момент розгляду клопотання).

Частина 1 ст. 49 КК передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

На думку захисника станом на момент подання такого клопотання, закінчилися строки передбачені ст. 49 КК України.

Вивчивши клопотання, вислухавши захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити клопотання, думку прокурора, який заперечував щодо закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 191 КК України, оскільки на даний час вказана норма у новій редакції не може застосовуватись до обвинуваченого, до останнього необхідно застосовувати редакцію закону на час скоєння кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України та дослідивши матеріали справи проходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 статті 5 КК України встановлено, що зворотну дію у часі має лише закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за останнім найтяжчим епізодом у період з 21.11.2012 р. по 29.06.2013 р. за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції від 15.04.2008), шахрайстві, вчиненому в особливо великих розмірах або організованою групою, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та яке відповідно до положень ч.5 ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

П.6 ч.1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» від 13.07.2023 № 3233-IX статтю 190 викладено в такій редакції:

Ст. 190 Шахрайство

1. Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) -

карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

2. Шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, -

карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

3. Шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому, -

карається штрафом від чотирьох тисяч до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

4. Шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, -

карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

5. Шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна";

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно з ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Частиною 1 статті 5 КК України встановлено, що зворотну дію у часі має лише закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Таким чином, декриміналізації заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненого у особливо великих розмірах, не відбулось. За таких обставин, виходячи з положень ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК України в даному випадку має застосовуватись закон про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення діяння, що інкримінується обвинуваченому, тобто за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції КК України від 15.04.2008).

Згідно матеріалів кримінального провадження, подія, за якою обвинувачується ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 190 КК України, відбулася у період з 21.11.2012 р. по 29.06.2013 р. і дії обвинуваченого органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.4 ст.190 КК України (в редакції КК України від 15.04.2008). При цьому, згідно чинної редакції КК України, вид і строки покарання за вчинення шахрайства з інкримінованими обвинуваченому кваліфікуючими ознаками становить від від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та відноситься до особливо тяжкого злочину і відповідно до ст. 49 КК України строки давності становлять 15 років.

А тому станом на травень 2025 року строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України не закінчилися.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись 372 КПК України, ч. 1-3 ст. 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В клопотанні захисника ОСОБА_5 - щодо закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 191 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - відмовити.

Головуючий:

Судді: