Справа № 522/463/25
Провадження по справі № 1-кп/522/69/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479 від 28.06.2024 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку з КНП Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України»),-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479 від 28.06.2024 року, стосовно ОСОБА_3 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 187 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, у зв`язку з тим, що за своїм психічним станом він потребує тримання в психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 4 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 187 КК України, за таких обставин.

Так, 09 серпня 2024 року приблизно об 23:45 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в умовах дії воєнного стану на території України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля аптеки Enter за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 34-А, де побачив потерпілу ОСОБА_7 .

В цей же час ОСОБА_3 , не будучи здатним усвідомлювати свої дії та не маючи можливості керувати ними внаслідок страждання на психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), зненацька підбіг ззаду до ОСОБА_7 , якій наніс один удар в область голови, що призвело до появи у останньої синця в лівій виличній ділянці, внаслідок чого ОСОБА_7 впала на землю.

В подальшому, ОСОБА_3 перебуваючи поруч з ОСОБА_7 , яка лежала на землі, сів на неї зверху, притиснувши до землі створюючи тиск рукою на ділянку лівого плечового суглобу, що призвело до появи садна в ділянці лівого плечового суглобу та почав закривати її рот рукою при цьому погрожуючи застосуванням насильства.

Своїми діями, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження які проявились у вигляді: синця лівої виличної ділянки та садна в ділянці лівого плечового суглобу.

Після, ОСОБА_3 дістав зі своєї кишені гостре шило та приставив його до горла ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи у разі непокори та спроб покликати на допомогу.

В подальшому, ОСОБА_3 відібрав у ОСОБА_7 належний їй мобільний телефон торгової марки Oppo в корпусі темно-синього кольору, з прозорим силіконовим чохлом, що на той момент перебував в її руках, а також чорну жіночу сумку, в якій на той момент знаходились готівкові грошові кошти у сумі 500 гривень, документи на ім`я ОСОБА_7 та пакет з продуктами.

Після заволодіння вищевказаним майном, з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій збиток на суму 9000 гривень та отримавши змогу вільно розпоряджатись майном потерпілої на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , за своїм психічним станом, не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_3 , 17 червня 2024 року, приблизно о 12 годині, в умовах дії воєнного стану на території України, перебував в трамваї № 5, на кінцевій зупинці Аркадія за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, в якому на той момент часу також знаходилась ОСОБА_8 тримаючи на плечі рюкзак, в зовнішній кишені якого знаходився належний їй мобільний телефон Iphone 15 pro max, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 32000 гривень.

Далі, ОСОБА_3 , побачив, що у відчиненій кишені рюкзака знаходиться мобільний телефон.

В подальшому, ОСОБА_3 , не усвідомлюючи протиправність своїх дій та не маючи можливості керувати ними внаслідок страждання на психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), в ході штовханини, що виникла в трамваї під час виходу пасажирів на кінцевій зупинці, витягнув телефон з вищевказаної зовнішньої кишені рюкзака, покинув трамвай № 5 та пішов у протилежному напрямку від ОСОБА_8 , заволодівши таким чином належним їй мобільним телефоном, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 32000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , за своїм психічним станом, не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_3 , 07 липня 2024 приблизно о 13 год. 30 хв., в умовах дії воєнного стану на території України, перебував в приміщенні роздягальні дитячого садка Диво-малюки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 69A.

Далі, ОСОБА_3 , оглянувши шафи, розміщені в приміщенні дитячого садка, побачив на одній з них мобільний телефон Samsung Galaxy A33 5G, IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 7 873 гривні 60 копійок, що належить на підставі права приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був залишений останнім на шафі.

Далі ОСОБА_3 , не усвідомлюючи протиправність своїх дій та не маючи можливості керувати ними внаслідок страждання на психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), взяв телефон та покинув місце вчинення крадіжки, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 7 873 гривні 60 копійок.

Крім цього, ОСОБА_3 , 20 липня 2024 приблизно о 19 год. 00 хв., в умовах дії воєнного стану на території України, перебував поруч з будинком за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, буд. 22.

Далі, ОСОБА_3 , побачив велосипед Leader Fox, червоного кольору, вартістю 11 315 гривень, який належить на підставі права приватної власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який залишив його біля під`їзду вищевказаного будинку.

В подальшому, ОСОБА_3 , не усвідомлюючи протиправність своїх дій та не маючи можливості керувати ними внаслідок страждання на психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), взяв велосипед, сів на нього та покинув місце вчинення крадіжки, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 11 315 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , 22 липня 2024 приблизно о 21 год. 00 хв., в умовах дії воєнного стану на території України, перебував поруч з закладом Budusushi за адресою: м. Одеса, проспект Шевченко, буд. 8/1, де на той момент знаходився велосипед чорно-помаранчевого кольору Azimut, вартістю 5212 гривень 13 копійок, що належить на підставі права приватної власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Далі, ОСОБА_3 , побачив вищевказаний велосипед Azimut, чорно-помаранчевого кольору, який був залишений біля будинку за вищевказаною адресою своєю власницею.

В подальшому, ОСОБА_3 , не усвідомлюючи протиправність своїх дій та не маючи можливості керувати ними внаслідок страждання на психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), взяв до рук інструмент (гострозубці), який знаходився у його кишені, зламав за допомогою інструменту замок, яким був зафіксований велосипед, після чого сів на нього та покинув місце вчинення крадіжки, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 5212 гривень 13 копійок.

Крім цього, ОСОБА_3 , 07 серпня 2024 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, в умовах дії воєнного стану на території України, перебував біля пляжу Прикордонників за адресою: м. Одеса, вул. Траса здоров`я.

Далі, ОСОБА_3 побачив розкладний намет, що розташований за вищевказаною адресою, зазирнув в середину та побачив мобільний телефон Redmi 9, IMEI: НОМЕР_3 , вартістю 5000 гривень, який належить на підставі права приватної власності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В подальшому, ОСОБА_3 , не усвідомлюючи протиправність своїх дій та не маючи можливості керувати ними внаслідок страждання на психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), взяв телефон та покинув місце вчинення крадіжки, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 5000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , за своїм психічним станом, не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 756 за результатами проведення комплексної стаціонарної судової психолого - психіатричної експертизи встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до вчинення інкримінованих йому дій, страждав на хворобливий психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), у зв`язку з чим не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (тобто підпадає під дію ст. 19, 20 КК України).

В даний час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хворобливий психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), у зв`язку з чим він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник та законний представник ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення клопотання, однак просили визначити загальний нагляд, а не посилений, який зазначено у клопотанні.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та інші потерпілі, які надали заяви про розгляд клопотання прокурора без їх участі, не заперечували проти застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думки сторін та дослідивши надані докази, суд доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, за обставин, викладених у клопотанні, повністю визнається учасниками судового провадження та обставини їх вчинення ніким не оспорюються.

Вчинення ОСОБА_3 вказаних суспільно-небезпечного діяння, окрім його власних показань, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами у кримінальному провадженні: протоколами прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення; протоколами огляду місця події; речовими доказами; відеозаписом з місця події; протоколами пред`явлення особи для впізнання; протоколом слідчого експерименту, проведеного зі ОСОБА_3 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК стосовно ОСОБА_3 від 10.08.2024 року; протоколом огляду предметів; висновком експерта № 1174 від 13.08.2024 щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ; висновком судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_3 , характеризуючими особу ОСОБА_3 даними та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 756 від 24.10.2024 року за результатами проведення комплексної стаціонарної судової психолого - психіатричної експертизи встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до вчинення інкримінованих йому дій, страждав на хворобливий психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), у зв`язку з чим не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (тобто підпадає під дію ст. 19, 20 КК України).

На даний час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хворобливий психічний розлад Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10), у зв`язку з чим він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 за своїм психічним станом на теперішній час становить суспільну небезпеку і потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом для надання стаціонарної психіатричної допомоги, з метою запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст. 92, ч. 3 ст. 94 КК України).

Частиною 2 ст. 513 КПК України визначено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до вимог ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

При цьому, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які зокрема вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України обрання судом певного виду примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

За приписами ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Як встановлено в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хворобливий психічний розлад, Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10).

Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі, суд може застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Пункт 5 частини 1 статті 513 КПК України покладає саме на суд обов`язок під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, у разі застосування таких заходів, визначати їх вид.

Як встановлено в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, страждав і в теперішній час страждає на хворобливий психічний розлад, Шизоафективний розлад, змішаний тип, (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 25.2 за МКХ-10).

Крім того, ОСОБА_3 підлягає поміщенню в спеціальний лікувальний заклад, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до роз`яснень п.п. 5, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними. Судам потрібно мати на увазі, що тимчасовий розлад психічної діяльності особи, який позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, що настав після вчинення злочину (як до постановлення вироку, так і під час відбування покарання), також може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру, а суд при визначенні виду психіатричного закладу, в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно-небезпечного діяння.

Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи №756 від 24.10.2024 року, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 на даний час потребує застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад.

Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Обираючи вид примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 суд враховує характер та тяжкість вчинених ним діянь, тяжкість та характер захворювання, ступень небезпечності психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечні діяння та представляє небезпеку для суспільства і вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення у психіатричний заклад із посиленим наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у психіатричний заклад із звичайним наглядом, судом з урахуванням тяжкості та кількості епізодів вчинених ним суспільно-небезпечних діянь та тяжкості і характеру захворювання, судом не встановлено.

Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Комунального некомерційного підприємства Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, застосований в порядку ст. 508 КПК України, слід залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.08.2024 року на майно, вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 від 10.08.2024 року, а саме: жіноча сумка чорного кольору, що належить ОСОБА_7 та яку було вилучено в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 ; мобільний телефон торгової марки «ОРРО» в корпусі темно-синього кольору, з прозорим чохлом, в якому містяться дві сім-картки, що належать ОСОБА_7 та який було вилучено в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 ; шило, що було вилучено в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 , слід скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням того, що відносно ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру, тому в даному випадку будь-які витрати із ОСОБА_3 стягненню не підлягають.

Таким чином, процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 10 926 (десять тисяч дев`ятсот двадцять шість) гривень 38 (тридцять вісім) копійок, необхідно віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 19, 94 КК України, ст. 100, 174, 372, 376, 512, 513 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, з посиленим наглядом задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, до його видужання.

Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Комунального некомерційного підприємства Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 10 926 (десять тисяч дев`ятсот двадцять шість) гривень 38 (тридцять вісім) копійок, - віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.08.2024 року на майно, вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 від 10.08.2024 року, а саме: жіноча сумка чорного кольору, що належить ОСОБА_7 та яку було вилучено в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 ; мобільний телефон торгової марки «ОРРО» в корпусі темно-синього кольору, з прозорим чохлом, в якому містяться дві сім-картки, що належать ОСОБА_7 та який було вилучено в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 ; шило, що було вилучено в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 , - скасувати.

Речові докази:

- металевий ланцюг, фрагменти металевого звена від ланцюгу та навісний замок, що запаковані до полімерного сейф-пакету №PSP1256727, повернути власнику;

- шило, що поміщено до сейф-пакету №2295479; зразки букального епітелію ОСОБА_3 , що поміщено до сейф-пакету №2295479, знищити;

- фіскальний чек з магазину АТБ за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , отриманий 09.08.2024 року о 23:41:54, на суму 117 грн. 90 коп.; жіноча сумка чорного кольору, що належить ОСОБА_7 ; мобільний телефон торгової марки «ОРРО» в корпусі темно-синього кольору, з прозорим чохлом, в якому містяться дві сім-картки; банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 ; паспорт громадянина України, що належить ОСОБА_14 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_7 , вважати повернутими власнику ОСОБА_7 .

Копію ухвали суду вручити особі, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, прокурору та направити до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Ухвала суду може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_15