Справа № 215/4559/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні, в залі №2 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу, заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід по розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань -

ВСТАНОВИВ:

Суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід по вказаній справі, з підстав того, що заява про вчинення кримінального правопорушення стосується дій працівників Служби судової охорони у Дніпропетровській області, які виконують свої функції безпосередньо у Тернівському районному суді міста Кривого Рогу, а тому може виникнути сумнів щодо об`єктивного розгляду зазначеної скарги.

Дослідивши доводи заяви про самовідвід, ознайомившись з матеріалами скарги суд дійшов висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень п.4 ч.1ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У відповідності до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, забезпечення дії принципу незалежності, неупередженості та безсторонності, в тому числі і у стороннього спостерігача. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що передує винесенню рішення.

Така позиція узгоджується з п.2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

У даному випадку, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний. ЄСПЛ у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Основним завданням суду під час здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно п.1 ч.7ст.56 зазначеного вище Закону суддя зобовязаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів танезмінюваність суддівнезалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цьогов очахрозумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також загальні засади кримінального провадження, суд вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з метою недопущення виникнення сумнівів у його неупередженості та безсторонності в прийнятті рішення по даній справі.

Керуючись ст.ст.35,75-80КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні задовольнити.

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: