Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1509/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000033 від 22.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красилівка Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та такого, що проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, безробітного, одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 має неповнолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згідно з рішенням Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист від 06.07.2017 у справі № 286/1192/17), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 28.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17.06.2032.

Однак, ОСОБА_7 , всупереч вимогам ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання дитини, оскільки будучи працездатним, офіційно не працевлаштованим, іншої матеріальної допомоги ОСОБА_7 на утримання своєї дитини не надавав, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів за період часу з 01.08.2024 до 31.03.2025 на суму 12784 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що йому відомо, що він має сплачувати аліменти на сина ОСОБА_8 . Він старався їх сплачувати. Кошти давав своїй сестрі, щоб вона перераховувала, але як виявилося, вона їх останнім часом не перераховувала, тому і утворилася заборгованість. Він усвідомлює свою відповідальність та буде сплачувати аліменти. Він щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи без її участі. Щодо міри покарання покладається на погляд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про його особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте відповідно до положень ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його характеристику, щире каяття, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому, зважаючи на щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним протиправності своїх дій, бажання виправитися, враховуючи думку прокурора, суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обиралися.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді у виді 120 годин громадських робіт.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1