УХВАЛА

10 вересня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Полтавської обласної прокуратури,

встановив:

05 серпня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшли матеріали справи № 554/11663/25 (1-кс/554/9743/2025) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у невчиненні дій, які прокурор повинен вчинити.

У скарзі ОСОБА_4 просить зобов?язати керівника Полтавської обласної прокуратури вжити заходів для повернення його заяви від 18.06.2025 року до Генерального прокурора України, відібравши її від прокурора ОСОБА_5 щодо притягнення суддів Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Згідно протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 05.09.2025 року вказану скаргу передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_3 .

05.09.2025 року суддя ОСОБА_3 надала заяву про самовідвід у розгляді вказаної скарги з тієї підстави, що ОСОБА_4 оскаржує рішення прокурора за його заявою про діяння, які на його думку вчинені ОСОБА_3 , як суддею Шевченківського районного суду міста Полтави, тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Суддя ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, у заяві прохала проводити розгляд у її відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

ЄСПЛ у рішенні від 24.05.1989 року у «Справі Гаусшильдта» зазначає, що найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу ( рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

У рішенні 15.10.2009 року, у справі «Мікаллеф проти Мальти», ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання проте, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Виходячи з цього, слідчий суддя вважає, що заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності слідчого судді, необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Полтавської обласної прокуратури задовольнити.

Передати указану справу за скаргою ОСОБА_4 керівнику апарату Шевченківського районного суду міста Полтави для негайного вирішення питання про визначення слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7