Справа № 185/2382/23
Провадження № 1-в/185/220/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді клопотання Військової частини НОМЕР_1 про заміну покарання, призначеного ОСОБА_3 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року,

за участю:

представника заявника - ОСОБА_4 (ВКЗ),

В С Т А Н О В И В:

Представник Військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з клопотання про заміну покарання, призначеного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 року. В обґрунтування клопотання посилається на те, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 402 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_3 замість основного покарання у виді позбавлення волі на строк два роки призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення. Вказаний вирок надійшов на виконання до ІНФОРМАЦІЯ_2 04.10.2023 року. Згідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону «Про виконання вироку» № 771-ОС від 06.10.2023 прийнято вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 по справі № 185/2382/23 стосовно солдата ОСОБА_3 до виконання. У подальшому, зі зведення про оперативну обстановку та основні результати оперативно-службової діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 00.00 04.02.2025 до 00.00 05.02.2025) № 02.10/35/25 стало відомо про самовільне залишення місця служби старшим сержантом ОСОБА_5 04.02.2025. Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 05.02.2025 № 118-ОС солдата ОСОБА_6 знято з усіх видів забезпечення. Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 14.02.2025 № 167-ОС солдата ОСОБА_6 зараховано в розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону. 06.03.2025 Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, розпочато кримінальне провадження № 0004209 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за фактом самовільного залишення місця служби старшим солдатом ОСОБА_5 04.02.2025. Таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 58 КК України до ОСОБА_3 не може застосовуватись покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, оскільки останній самовільно залишив військову частину та, відповідно, обов`язків військової служби не виконує.

Представник заявника військової частини НОМЕР_1 у судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, були належним чином повідомленим про місце та час розгляду клопотання.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання смс-повідомлення на його номер телефону, яке не доставлено з причин того, що абонент тимчасово недоступний. Місце перебування засудженого, як слідує з клопотання невідоме, оскільки той самовільно залишив військову частину.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали, додані до подання, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 402 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_3 замість основного покарання у виді позбавлення волі на строк два роки призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Вказаний вирок надійшов на виконання до ІНФОРМАЦІЯ_2 04.10.2023 року.

Згідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону «Про виконання вироку» № 771-ОС від 06.10.2023 прийнято вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 по справі № 185/2382/23 стосовно солдата ОСОБА_3 до виконання.

У подальшому, зі зведення про оперативну обстановку та основні результати оперативно-службової діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 00.00 04.02.2025 до 00.00 05.02.2025) № 02.10/35/25 стало відомо про самовільне залишення місця служби старшим сержантом ОСОБА_5 04.02.2025.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 05.02.2025 № 118-ОС солдата ОСОБА_6 знято з усіх видів забезпечення.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 14.02.2025 № 167-ОС солдата ОСОБА_6 зараховано в розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону.

06.03.2025 Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, розпочато кримінальне провадження № 0004209 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за фактом самовільного залишення місця служби старшим солдатом ОСОБА_5 04.02.2025.

Діючий КК України в ст. 84, так і в КВК України передбачає можливість звільнення військовослужбовця, засудженого до службового обмеження, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, в разі визнання їх непридатними до військової служби за станом здоров`я.

Законодавець не передбачив можливості заміни призначеного покарання у вигляді службового обмеження іншим покаранням, про що клопоче представник військової частини.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 3 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Тобто кримінальний кодекс, не надає органам судової влади можливості заміни призначеного покарання військовослужбовцю у вигляді службового обмеження іншим покаранням.

Військова частина в поданому клопотанні не мотивує, на яке ж покарання необхідно замінити та не посилається задля цього на жодну норму кримінального кодексу.

Суд вкотре наголошує, що загальна частина Кримінального кодексу України не передбачає порядок заміни покарання у вигляді службового обмеження військовослужбовцям.

Крім того, суд при здійсненні правосуддя не може створювати нові норми.

Враховуючи те, що клопотання заявника не містить даних, на яке покарання слід замінити покарання, призначене ОСОБА_3 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 року, та така заміна не передбачена КК України, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання про заміну покарання.

Заявнику необхідно розглянути можливості застосування інших інститутів, зокрема інституту звільнення від призначеного покарання або інституту скасування угоди через неможливість її виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про заміну покарання, призначеного ОСОБА_3 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1