Справа № 369/8476/25
Провадження №1-кс/369/1519/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000150 від 10.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що 09.05.2025 приблизно о 21 годині за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе вул. Лесі Українки 33. гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом марки «Lifan SR200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись від залічничного переїзду у напрямку вул. Святошинська допустив наїзд на гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав вулицю з права на ліво відносно напрямку руху мотоцикла. Внаслідок ДТП гр. ОСОБА_5 отримав Т/У у вигляді перелом нижньої третини великої та малогомілкової кістки справа. Слідчим слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області з метою збереження майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000150 від 10.05.2025, в період часу з 23 год 10 хв по 23 год 55 хв проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, також 10.05.2025 додатково проведено огляд місця події, в період часу з 00 год 15 хв по 00 год 55 хв, під час якого оглянуто мотоцикл марки «LIFAN SR200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та зафіксовано сліди та пошкодження, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної події. В подальшому транспортний засіб було поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого по вул. Стуса № 37 в смт. Макарів Бучанського району Київської області. Виходячи з того, що мотоцикл марки «LIFAN SR200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , причетний до дорожньо-транспортної події та містить сліди вчинення кримінального правопорушення: пошкоджені частини корпусу, вказаний транспортний засіб необхідно дослідити та встановити ряд питань: встановити технічну справність гальмівної системи та рульового керування транспортного засобу, тобто призначити інженерно-технічну експертизу за спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», також необхідно встановити кут наїзду транспортного засобу, відповідно призначити інженерно-технічну експертизу за спеціалізацією «Транспортно-трасологічне дослідження», тому арешт зазначеного транспортного засобу для кримінального провадження буде мати доказове значення. Без проведення експертиз із зазначеним транспортним засобом неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди. Вилучений за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе, вул. Лесі Українки поблизу буд.33, транспортний засіб мотоцикл марки «LIFAN SR200» реєстраційний номер НОМЕР_1 є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 10.05.2025 був визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів, а саме мотоцикл марки «LIFAN SR200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення.

Мотоцикл марки «LIFAN SR200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , зареєстрованій в АДРЕСА_1 , вилучений за адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання прокурор не з`явився, в клопотанні просить розгляд проводити у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

-мотоцикл марки «LIFAN SR200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , шляхом накладення заборони на розпорядження, відчуження та користування даним транспортним засобом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6