ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. Справа № 597/198/25

місто Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2025 року за №0000008, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, на утриманні має одну малолітню дитину, адвокатом, нотаріусом та депутатом не являється, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченої ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

установив:

10 січня 2025 року в обідній час (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи в лісовій місцевості в с. Увисла, Чортківського району Тернопільської області (більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено) на землі виявила 2 полімерних пакетика із вмістом порошкоподібної речовини зеленого кольору, що містить PVP. В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаної особливо небезпечної психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись в тому ж місці в той же час, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000, підняла із землі 2 полімерних пакетика із психотропною речовиною PVP, тим самим незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в перерахунку на діючу речовину 0,3308 грама, для власного вживання, без мети збуту.

Після цього, знаходячись в тому ж місці в той же час, ОСОБА_3 продовжуючи свій єдиний протиправний умисел, помістила до кишені своєї куртки знайдені 2 полімерні пакетики із психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в перерахунку на діючу речовину 0,3308 грама, тим самим розпочала незаконно зберігати зазначену психотропну речовину, для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, 10 січня 2025 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці Українська, що в смт. Товсте Чортківського району Тернопільської області, неподалік будинку № 7, під час спілкування із працівником поліції ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РУП ГУНІ Тернопільській області повідомила, що у правій кишені куртки у неї наявна психотропна речовина.

Надалі, 10 січня 2025 року в період часу із 22 год. 54 хв. по 22 год. 58 хв., в ході проведення огляду місця події по вул. Українська, що в смт. Товсте Чортківського району Тернопільської області, неподалік будинку №7, ОСОБА_3 добровільно видала із кишені своєї куртки 2 поліетиленових пакетики із зеленою порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експертиза, містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,3308 грама.

Згідно із ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (таблиця І, список №2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено») PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Загалом, ОСОБА_3 незаконно придбала та по 10 січня 2025 року незаконно зберігала, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою в перерахунку на діючу речовину 0,3308 грама.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбала, зберігала психотропну речовину без мети збуту, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 309 КК України.

З огляду на позицію сторін, відповідно до якої вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд постановив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками судового провадження не оспорюються та вважає за необхідне, зважаючи на вимоги частини 4 ст. 349 КПК України, допитати обвинувачену та дослідити її характеризуючі дані.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, визнала повністю.

Суду пояснила, що 10 січня 2025 року в обідній час, перебуваючи в лісовій місцевості в с. Увисла, Чортківського району Тернопільської області, на землі виявила два полімерних пакетики із вмістом порошкоподібної речовини зеленого кольору, що містить PVP, піднявши знайдені пакетики, поклала до кишені своєї куртки, для власного вживання, без мети збуту. Близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи на вулиці Українська, що в смт. Товсте Чортківського району Тернопільської області, неподалік будинку № 7, під час спілкування із працівником поліції повідомила, що у кишені куртки у неї наявна психотропна речовина, яку добровільно видала. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суд суворо не карати.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Прокурор просить суд призначити обвинуваченій міру покарання в межах санкції частини 1 статті 309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та кваліфікує її дії за ч.1 ст.309 КК України, тобто, - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачена ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має одну неповнолітню дитину.

Також, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання - визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини 1 статті 309 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст. 50 КК України, мети покарання.

Про необхідність призначення саме такого покарання, на переконання суду, також свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 , вчинивши кримінальний проступок, своєю поведінкою (повне, беззаперечне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) продемонструвала усвідомлення протиправності вчиненого нею суспільно небезпечного діяння.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування інших видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.309 КК України, оскільки такі будуть явно несправедливими через суворість, зважаючи на особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, а також наявність обставин, які пом`якшують її покарання.

Підстав для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною частиною статті можуть бути застосовані.

На думку суду, за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, покарання у виді штрафу буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом встановлено, що у даному кримінальному проваджені заходи забезпечення не застосовувалися.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 349, 368, 371, 374 КПК України, Заліщицький районний суд Тернопільської області, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-25/562-НЗПРАП від 27.01.2025 в розмірі 2785,65 гривень.

Речові докази, а саме: наркотичну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в перерахунку на діючу речовину 0,3308 грама в сейф-пакеті 2725381, що зберігається в кімнаті речових доказів ВП №4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, знищити після вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1