Справа № 953/2599/24
н/п 1-кс/953/678/25
"24" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений період часу, проте не пізніше лютого 2023 року виник злочинний умисел, направлений на вчинення пособництва державі-агресору у формі добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора рф.
ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він є громадянином України, але не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, в умовах військового стану, керуючись антидержавницькими мотивами вирішив надавати допомогу держави-агресору рф.
В подальшому, діючи умисно та свідомо, на шкоду Україні та за попередньої змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений вище період часу підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб кримінально караного діяння-злочину, пов`язаного з пособництвом державі-агресору рф, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є:
- спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам держави Україна;
- мета - заподіяння шкоди Україні, оскільки враховуючи повномасштабне вторгнення держави-агресора рф на території України виникла реальна загроза енергетичній безпеці в умовах триваючої військової агресії з боку рф.
Крім цього, вказане вище створить передумови до забезпечення сталої роботи російських ГЕС, АЕС, ТЕС, завдяки яким здійснюється видобуток електричної енергії, необхідної для безперебійного функціонування військово-промислового комплексу російської федерації, що дає їй можливість в умовах повномасштабного вторгнення в Україну збільшувати та розвивати свої потужності для виготовлення зброї, боєприпасів, вибухових речовин, інших засобів масового ураження, ремонту та будівництва військової техніки, засобів радіоелектронної боротьби, безпілотних літальних апаратів, тощо.
- вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою між собою, оскільки була домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь, тобто, мала місце наявність добровільної згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони;
- спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний сталий зв`язок;
- усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчиняють злочин проти держави Україна, бажали та свідомо допускали і передбачали настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій;
- добровільний характер протиправної, злочинної діяльності, здійснений з власного бажання, без будь-якого фізичного чи психічного примусу;
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними і протиправними діями підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб пособництва державі-агресору у формі добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора рф, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.
15.04.2024 о 23 год 14 хв ОСОБА_5 затриманий слідчим слідчого відділу Управління СБ України у Харківській області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.
16.04.2024 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду, економічній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене за попередньою змовою групою осіб тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.
27.12.2024 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто у вчиненні пособництва державі-агресору рф у формі добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представнику держави-агресора рф, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на праві приватної власності володіє нерухомим майном.
Так, згідно відомостей Департаменту реєстрації Харківської міської ради, наданих у відповіді на запит слідчого №2359/0/50-24 від 21.08.2024 встановлено, що підозрюваний на праві приватної власності володіє квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 володіє відкритими банківськими рахунками та грошовими коштами, які на них зберігаються.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а тому у органу досудового розслідування виникає необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та задля недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна підозрюваного, яке підлягає конфіскації відповідно до ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Прокурор, слідчий до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання та розглядати дане клопотання без виклику власника майна, на підставі ч.2 ст.172 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора, слідчого.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
У такому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, а тому з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, вважає за необхідне накласти арешт на майно. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема відчуженню, втрати, передачі майна, власником якого є ОСОБА_5 , щодо якого може бути застосована конфіскація як вид покарання.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також відчуженню майна, яке є забезпеченням конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1