Справа №295/5126/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення арешту на майно

16.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000077 від 14.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся старший дізнавач СД ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000077 від 14.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що сектором дізнання відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 14.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

14.04.2025 близько 13 години 42 хвилини до відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 надійшло повідомлення від працівника СКП відділу поліції № 1 ЖРУП № 1 про те, що по вул. Командирська, 3, с. Березівка, Житомирського району, Житомирської області, в ході поверхневого огляду військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено речовини схожі на наркотичні.

В ході досудового розслідування, в період часу з 15 години 35 хвилин 14.04.2025 по 16 годину 15 хвилин 14.04.2025, під час затримання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено зіп пакет з нашаруванням та зіп пакет з кристалічною речовиною білого кольору та поміщено до спец. пакету CRI1092048, який відповідно підписано, засвідчено підписами понятих, запаковано та вилучено до ВП №1 ЖРУП №1, два паперових згортки з подрібненою рослинною масою зеленого кольору та поміщено до спец. пакету CRI1092038, який відповідно підписано, засвідчено підписами понятих, запаковано та вилучено до ВП №1 ЖРУП №1.

14.04.2025 зіп пакет з нашаруванням, зіп пакет з кристалічною речовиною білого кольору та два паперових згортки з подрібненою рослинною масою зеленого кольору, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000077 від 14.04.2025, про що винесено відповідну постанову.

З метою збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, слідчий вважає за необхідне накласти арешт, оскільки не накладення арешту призведе до знищення та втрати слідів, їх пошкодження, псування та знищення або передачі, відчуженні третім особам, що не дасть можливості провести під час досудового розслідування відповідні експертизи у межах кримінального провадження.

В судове засідання дізнавач не з`явився, в клопотанні просив розгляд справи проводити без його участі та особи, у володінні якої знаходиться майно, з метою забезпечення арешту майна та попередження можливості його відчуження.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючи вищезазначене, викладені обставини у клопотанні та долучені до нього докази є обґрунтованим та достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучене майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Керуючись ст.ст.170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зіп пакет з нашаруванням, зіп пакет з кристалічною речовиною білого кольору та два паперових згортки з подрібненою рослинною масою зеленого кольору, які було вилучено в ході затримання ОСОБА_5 від 14.04.2025.

Позбавити власника вищезазначеного майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, жителя АДРЕСА_1 , а також третіх осіб можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1