Справа № 148/1513/24
Провадження №1-кп/148/43/25
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000207 внесеного в ЄРДР від 08.06.2024 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КК України.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 07.06.2024 біля 21:00 години, на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_1 , між ним та його донькою ОСОБА_7 , які тривалий час перебувають в неприязних відносинах, виникла сварка. Під час даної сварки ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та штовхнув її рукою в груди від чого вона впала на землю. Далі ОСОБА_5 нахилився над ОСОБА_7 та притиснув рукою до землі.

В цей час до ОСОБА_5 підбіг ОСОБА_4 та захищаючи, почав відтягувати останнього від своєї дружини ОСОБА_7 , на що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розвернувся до нього, де діючи умисно, реалізуючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс останньому правою ногою удар в область пальців лівої кисті, тим самим заподіявши ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому основної фаланги V пальця лівої кисті із зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 52 від 12.06.2024 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто ушкоджень, які не є небезпечним для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таких, що спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

02.12.2024 до суду надійшло клопотання за підписом в.о. начальника філії «Тульчинське лісомисливське господарство» ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку із передачею його на поруки трудовому колективу філії «Тульчинське лісомисливське господарство» ДП «Ліси України».

Клопотання мотивовано тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, ОСОБА_5 вчинено вперше, раніше він не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується із позитивної сторони, трудовий колектив зобов`язується взяти його на поруки, тому є всі підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з передачею ОСОБА_5 на поруки трудового колективу.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник подане клопотання підтримали з підстав зазначених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення поданого клопотання. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що особа, яка звернулась із вказаним клопотанням, не є стороною кримінального провадження. Крім того, на даний час юридична особа реорганізована. Також відсутні підстави для застосування положень ст. 47 КК України.

Потерпілий в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, підтримавши позицію прокурора.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст.288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.44 КК звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Інститут звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації можна застосувати лише у разі встановлення усіх обов`язкових для подання відповідного клопотання умов, зокрема: 1) вчинення кримінально караного діяння вперше; 2) таке діяння є кримінальним правопорушенням відповідного ступеню тяжкості; 3) воно не є корупційним та не пов`язане з корупцією, а у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, вчинене особою, яка керувала транспортними засобами не у стані будь-якого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів; 4) наявне щире каяття особи.

Встановивши відсутність хоча б однієї із цих передумов, суди не вправі застосовувати ст. 47 КК щодо обвинуваченої особи.

Виходячи із положень закону, закріплених у ч.4 ст.286 КПК України, до суду із таким клопотанням може звернутись виключно сторона кримінального провадження.

Однак, із таким клопотанням звернувся в. о. начальника філії «Тульчинське лісомисливське господарство» ОСОБА_8 , який не є стороною кримінального провадження.

Враховуючи ті обставини, що до суду із вказаним клопотанням звернулась особа, яка не є стороною кримінального провадження, суд не надає оцінки обставин та підстав для можливості застосування чи не застосування положень ст. 47 КК України.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання в.о. начальника філії «Тульчинське лісомисливське господарство» ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження, звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України, так як особа яка звернулась із вказаним клопотанням не є стороною кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 КК України, ст. ст. 284, 286 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання в.о. начальника філії «Тульчинське лісомисливське господарство» ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження, звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України, з передачею на поруки трудового колективу.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи діб з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд.

Суддя: