Провадження № 1-кп/643/945/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 м. Харків

Московський районний суду м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0001584 від 10.03.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому прохає закрити кримінальне провадження за № 0001584 від 10.03.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що 09.03.2013 до Московського РВ надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 09.03.2013 близько о 01.00 біля буд. 18 по вул. Блюхера у м. Харкові, невідомий із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_4 , відкрито заволодів його сумою з особистими речами та грошима.

10.03.2013 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001584 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0001584 встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинено 09.03.2013, попередня кваліфікація - ч. 2 ст. 186 КК України, що на час складання клопотання є тяжким злочином. Потерпіла особа - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Під час досудового розслідування проведено ряд слідчих та розшукових дій, однак осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, не встановлено. Жодній особі повідомлення про підозру в межах вказаного кримінального провадження не оголошувалося.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності у разі вчинення тяжкого злочину складає десять років.

Враховуючи, що з 09.03.2013, тобто з дня вчинення кримінального правопорушення, минуло більше, ніж десять років, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, встановлений ст. 49 КК України, закінчився. Підстав для зупинення перебігу строку давності немає.

Прокурор надала суду заяву, в якій зазначила, що судовий розгляд прохає провести без її участі, клопотання підтримує, прохає задовольнити.

Вивчивши клопотання прокурора, який просив закрити кримінальне провадження, з підстав, визначених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0001584 від 10.03.2013, суд приймає рішення про відмову у його закритті.

Судом встановлено, що 10.03.2013 Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області внесені відомості до ЄРДР № 70001584 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 5 ст. 38 Кримінального процесуального кодексу України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доведення зазначених обставин, як випливає з ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Конвенцією про захист прав людини, і основоположних свобод гарантовано ряд прав людини. Зокрема, зі змісту Конвенції випливає, що у кожної держави-учасниці виникають як позитивні, так і негативні зобов`язання у сфері прав людини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці послідовно розвиває позицію щодо поширення позитивних зобов`язань держави на всі основоположні права, закріплені конвенцією.

Загальною юридичною підставою позитивних зобов`язань держави в межах європейської системи право захисту виступає стаття 1 Конвенції «Зобов`язання поважати права людини», в якій прямо вказується, що держави гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, передбачені Конвенцією. Отже, позитивні зобов`язання держави у сфері прав людини це обов`язки держави, які вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки доказів.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0001584 від 10.03.2013, суд приходить до висновку, що слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій з метою встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в тому числі не виконано в повному обсязі доручення про проведення слідчих дій. Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0001584 від 10.03.2013, а саме протоколу допиту потерпілого вбачається, що 22.03.2013 було проведено допит потерпілого ОСОБА_4 . В подальшому процесуальна дія в даному кримінальному провадженні була здійснена 16.08.2022, а саме винесена постанова про призначення групи прокурорів, тобто протягом майже 8 років по даному кримінальному провадженню взагалі не вчинялись жодні дії на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі, а тому стверджувати, що вжито усіх заходів, а також, що проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, у суду немає підстав. Крім того, конверт з судовою повісткою, яка направлялась потерпілому ОСОБА_4 на адресу: АДРЕСА_1 , яка зазначена в клопотанні, повернулась до суду із відміткою в довідці «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить проте, що потерпілий за зазначеною адресою не проживає, адреса його місця проживання не встановлена.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно п.1-1 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

Закриття кримінального провадження з підстави передбаченої пунктом п.3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Аналізуючи наведене, а також те, що органом досудового розслідування не вжито усіх заходів для встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті кримінального провадження № 0001584 від 10.03.2013 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - слід відмовити.

Керуючись ст. ст.2, 40, 91, 92, 110, 284, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0001584 від 10.03.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1