Номер провадження: 11-кп/813/1423/24
Справа № 494/157/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Березівського районного суду Одеської області від 04.03.2024 у кримінальному провадженні №0000661 від 21.11.2023 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця с. Михайло-Олександрівка Березівського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого офіційно, маючого неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 , наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Застосовано до ОСОБА_8 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Контроль за поведінкою ОСОБА_8 під час проходження пробаційної програми покладено на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він будучи з ОСОБА_9 подружжям та спільно проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 2023 року перебуваючи за вказаною адресою спільного проживання, умисно систематично вчиняв психологічне насильство стосовно своєї дружини. Так, 19.01.2023 року приблизно о 15:30 год. ОСОБА_8 перебуваючи за вищевказаною адресою, вчинив сварку своїй дружині ОСОБА_9 , ображав її брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою, своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру. У продовження своїх умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_8 07.05.2023 року о 21:00 год., знаходячись за адресою спільного проживання вчинив відносно дружини домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода її психологічному здоров`ю. Як вбачається із вищевикладеного 19.01.2023 року та 07.05.2023 року ОСОБА_8 за адресою спільного проживання по АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв психологічне насильство відносно ОСОБА_9 , у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаними фактами. Окрім того, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини, у продовження своїх умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_8 , 20.11.2023 року приблизно о 00:00 год., більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, за місцем спільного проживання за вищевказаною адресою, черговий раз вчинив сварку ОСОБА_9 , у ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, кричав на неї, принижував, тягнув за волосся та виганяв з будинку. Внаслідок вказаного систематичного психологічного насильства чоловіка дружина перебуває у пригніченому та тривожному стані. Систематичне умисне вчинення ОСОБА_8 психологічного насильства щодо своєї дружини ОСОБА_9 призводять до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя, що виявилось у формі змін в психоемоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню потерпілої як особистості.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації його дій прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду підлягає зміні в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Доводи обґрунтовує тим, що відповідно до змін до ст. 91-1 КК України, які набрали чинності 11.08.2023, виключено норму щодо здійснення органом пробації контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальний захід у вигляді направлення особи яка вчинила домашнє насилля, для проходження пробаційної програми.

Тобто судом застосовано норму закону в редакції, чинній до 11.08.2023.

Просить вирок змінити у резолютивній частині та виключити абзац 5 резолютивної частини.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання не з`явились, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участі не надсилали до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за їх відсутності, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності обвинуваченого та потерпілої.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги. апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно кримінального провадження та оскаржуваного вироку обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, а саме за ознаками кримінального правопорушення ст. 126-1 КК України визнав у повному обсязі та підтвердив обставини вчинення злочину

За таких обставин суд першої інстанції за погодженням із учасниками судового провадження, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого відносно фактичних обставин кримінального правопорушення та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

У апеляційній скарзі прокурора не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановленого судом першої інстанції та доведеність його вини у вчинені злочину, у зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає вирок у цій частині.

Таким чином, апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України, за встановлених районним судом та викладених у вироку обставин.

Щодо доводів прокурора з приводу застосування районним судом норми про здійснення органом пробації контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальний захід у вигляді направлення особи яка вчинила домашнє насилля, для проходження пробаційної програми, то колегія суддів дійшла такого висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 06.12.2017 №2227-VIII Кримінальний кодекс України, доповнено ст. 91-1 «Обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство» (11.08.2023 набрали чинності зміни, внесені до ст. 91-1 КК України).

У ній зазначено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання може застосувати до засудженого, який вчинив домашне насильство, обмежувальний захід, зокрема у вигляді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України (організацію, виконання та проходження програми для кривдників забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування).

Відповідно до ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені ч. 1 цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Разом з тим, внесеними змінами до ст. 91-1 КК України, які набрали чинності 11.08.2023, виключено норму щодо здійснення органом пробаціїконтролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальний захід у виді направлення особи, яка вчинила домашнє насильство, для проходження пробаційної програми.

Попри внесені зміни, оскаржуваним вироком Березівського районного суду Одеської області від 04.03.2024, незважаючи на застосування до засудженого ОСОБА_8 обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників, контроль за його поведінкою під час проходження пробаційної програми покладено на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Тобто, судом першої інстанції застосовано норму закону в редакції, чинній до 11.08.2023. як результат, судове рішення в частині застосування обмежувальних заходів неможливо буде виконати через відсутність повноважень в органу пробації на здійснення контролю за поведінкою кривдника, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок районного суду необхідно змінити.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни або скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну або скасування судового рішення, вважається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовільнити.

Вирок Березівського районного суду Одеської області від 04.03.2024 у кримінальному провадженні №0000661 від 21.11.2023, яким ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку абзац 5, яким контроль за поведінкою ОСОБА_8 під час проходження пробаційної програми покладено на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4