Справа № 182/6979/24
Провадження № 1-кп/0182/407/2025
У Х В А Л А

09.01.2025 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференцїї в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2024 за № 0001325 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

(у режимі відеоконфереції з ДУВП № 4)

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 22.11.2024 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2024 за № 0001325 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 12.01.2025.

Ухвалою від 26.11.2024 було призначено підготовче судове засідання на 09.01.2025.

Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними своїх показань; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий корисливий злочин в той час, як на розгляді Нікопольського міськрайонного суду перебувають інші кримінальні провадження стосовно нього; він не має постійного місця роботи та законного джерела доходів. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зможе запобігти цим ризикам.

Також прокурор вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні одноособово суддею за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Обвинувачений ОСОБА_3 стосовно клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, покладався на розсуд суду. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 також стосовно клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, покладався на розсуд суду. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 присутньою не була, надала заяву, в якій просить провести підготовче судове засідання та судовий розгляд без її участі. Цивільний позов подавати не буде.

Стосовно призначення справи до судового розгляду

Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.

Згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, було зібрано достатньо даних для розгляду кримінального провадження у судовому засіданні. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Процесуальних порушень, які перешкоджають розгляду справи, в суді не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду. Підстав для закриття провадження, передбачених п. 4-8 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, не встановлено.

Учасники судового провадження вважають за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні одноособово суддею, за участю прокурора, обвинуваченого, захисника.

Стосовно продовження строку дії запобіжного заходу

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні /ч. 1 ст. 194 КПК України/.

Як встановлено у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. При цьому суд враховує позицію ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, «Осаковський проти України» від 17.07.2014 та ін).

Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, бо він обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Суд приймає до уваги і репутацію обвинуваченого, який не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, що може стати причиною вчинення ОСОБА_3 нових злочинів. Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного, корисливого злочину, який він вчинив в той час, як у провадженні Нікопольського міськрайонного суду на розгляді перебувають кримінальні провадження по його обвинуваченню. Все це, на думку суду та з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.

Тому, зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає, що доведено наявність обставин, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 12.01.2025, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи практику ЄСПЛ, суд, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, оскільки у разі, коли суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у злочинах, перелік яких передбачено ч. 3 ст. 183 КПК України, питання про визначення або ж не визначення застави віднесено на розсуд суду.

Ч. 5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи всі обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, тривалість перебування його під вартою, суд вважає доцільним встановити ОСОБА_3 суму застави у мінімальному розмірі - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 316 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до відкритого судового розгляду одноособово суддею на «17» січня 2025 р. о 14.00 год. за участю прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше шістдесяти діб, тобто до 6 березня 2025 р.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із м. Нікополя, Дніпропетровської обл., в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, кожному окремо, що у разі нез`явлення обвинуваченого за викликом до суду без поважних причин або неповідомлення про причини своєї неявки або порушення обов`язків, покладених цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Ухвала, в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1