Справа №766/3166/25
н/п 1-кс/766/2156/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000056 від 19.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановила:

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду предмета 04.03.2025 року в період часу з 11:00 год. до 11:38 год. за адресою: м. Херсон, вул. Володимира Примаченка, 10, а саме: банківську картку банку «Sense bank» № НОМЕР_1 яка належить ОСОБА_4 , яку поміщено до сейф-пакету, з його залишенням їх відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК, в розпорядженні органу досудового розслідування - на час проведення досудового розслідування, в розпорядженні суду - на час судового розгляду.

Обґрунтування клопотання:

18.02.2025 року до ЧЧ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшла заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 17.02.2025 року невідома особа під приводом продажу товару заволоділа грошовими коштами заявника, які він самостійно надіслав на банківську картку № НОМЕР_2 сумою 3960 грн, але товар так і не було отримано, та грошові кошти не було повернуто. Продавець перестав виходити на зв`язок та не відповідає на телефонні дзвінки за номером по якому він з ним зв`язувався НОМЕР_3 .

Вказаний факт 19.02.2025, відповідно до положень ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 із зазначенням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1, ст. 190 КК України.

В ході розслідування встановлено, що до вчинення вказаного шахрайства причетний ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_6 пояснив, що відбував покарання у місцях позбавлення волі, де його навчили вчиняти шахрайські дії шляхом продажу неіснуючого товару та після звільнення вирішив викладати оголошення про продаж неіснуючого товару, а саме дров в мобільному додатку «Фейсбук» з метою вчинення шахрайств. Так 17.02.2025 року невідомий чоловік, який хотів придбати дрова подзвонив на його номер НОМЕР_3 , та після спілкування надіслав грошові кошти в сумі 3900 грн на його банківську картку НОМЕР_2 в якості оплати за неіснуючий товар, а саме дрова. Отримані гроші він переказав на карту своїй знайомій ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , а вона перевела їх на картку № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_7 . Після того ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 пішли до банкомату та зняли грошові кошти готівкою та витратили на продукти харчування.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що 17.02.2025 їй зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що заробив грошові кошти сумою 3900 грн шляхом опублікування оголошення в мобільному додатку «Фейсбук» про продаж товару, а саме дров та надіслав 4000 грн на банківську картку № НОМЕР_1 яка належить ОСОБА_4 . Пізніше ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли до ОСОБА_4 де чоловік попросив ОСОБА_8 надіслала грошові кошти на картку № НОМЕР_4 ОСОБА_7 після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 пішли до банкомату щоб зняти грошові кошти в сумі 1500 грн., які витратили на продукти харчування.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучена банківська картка банку «Sense bank» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 визнана речовими доказами та приєднано до даного кримінального провадження.

В даному випадку, перераховане вище вилучене майно, слід вважати речовим доказом по кримінальному провадженню та в подальшому вони можуть бути використаний як доказ.

Відповідно до п.1,3 ч.2 ст.167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони - підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди та є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, якщо вирішується питання про арешт майна третьої особи то до суду із клопотанням про арешт майна звертається прокурор.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В разі не забезпечення збереження вилученого в ході огляду майна, воно може бути знищеним, зміненим, втраченим, перетвореним, відчуженим тощо, слід вирішити питання про накладення на них арешту до встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно накладення арешту на банківську картку банку «Sense bank» № НОМЕР_1 яка належить ОСОБА_4 необхідні для забезпечення збереження речових доказів по доведенні обставин та істини у кримінальному провадженні.

Думка учасників процесу.

Прокурор та власник майна повідомлялися про день та час розгляду справи, направили заяви про розгляд клопотання без їх участі. Неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Херсонського РУП ГУНП України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 19.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Обставини правопорушення викладені у клопотанні.

Відповідно до протоколу огляду від 04.03.2025, проведеного у період часу з 11-00 години до 11-38 години, було виявлено та вилучено: банківську картку банку «Sense bank» № НОМЕР_1 , яку поміщено до сейф-пакету.

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні від 04.03.2025 зазначене вилучене майно визнано речовим доказом.

Власником вилученого майна є ОСОБА_4 .

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, викладені у клопотанні, а також те, що вилучене майно є засобом вчинення злочину та може зберігати на собі сліди злочину, з метою подальшого призначення і проведення відповідних експертиз, а також те, що вказані речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, тому є всі підстави для арешту вказаного майна з метою його збереження.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вищезазначеного майна, а також, за необхідності проведення з ним експертних досліджень, виникла необхідність в накладенні арешту з метою збереження речового доказу, запобігання зазначених негативних наслідків.

Щодо передання судовим рішенням майна, зазначеного у клопотанні та відносно якого слідчим/дізнавачем прийнято постанову про визнання речовими доказами, на відповідальне зберігання будь-кому слідчий суддя роз`яснює, що питання зберігання речових доказів врегульовано положенням статті 100 КПК України і окремого судового рішення не потребує, тому в цій частині клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя роз`яснює, що після того, як буде забезпечена мета, для забезпечення якої накладається арешт, сторони мають право у порядку, визначеному ст.174 КПК України, звернутися із клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000056 на майно, вилучене 04.03.2025 під час проведення огляду у період часу з 11-00 години до 11-38 години, а саме: банківську картку банку «Sense bank» № НОМЕР_1 , яку поміщено до сейф-пакету.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1