ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2025 Справа №607/22150/24 Провадження №1-кп/607/73/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 11.07.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курівці Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, розлученого, офіційно не працевлаштованого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.09.2023 (справа № 607/16932/23), яка набрала законної сили 22.09.2023, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо умисного невиконання постанови суду.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно, 09.03.2024 о 23:47 год, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Bens» моделі «190», номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Мазепи, 1, в м. Тернопіль Тернопільської області, був зупинений працівниками УПП в Тернопільській області ДПП.

09.03.2024 працівниками УПП в Тернопільській області ДПП відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 630842 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії БАВ №217381 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином, ОСОБА_3 не було добровільно виконано постанову суду, яка набрала законної сили, чим порушено один із основних принципів судочинства - обов`язковість судових рішень.

Крім того, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.03.2024 (справа № 607/6438/24), яка набрала законної сили 02.04.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо умисного невиконання постанови суду.

Реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно, 02.05.2024 о 18:32 год, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Bens» моделі «190», номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Тернопільській в с. Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

02.05.2024 працівниками СРПП відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області відносно ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 452705 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та серії ААД № 452748 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року), а також винесено постанову серії ББА №339367 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст.122, ч. 1 ст.126 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 , не було добровільно виконано постанову суду, яка набрала законної сили, чим порушено один із основних принципів судочинства - обов`язковість судових рішень.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч.1 ст.382 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

Також просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав.

Повідомив, що йому було відомо про те, що згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.09.2023 його було позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік.

Однак, 9.03.2024 року його знову було зупинено працівниками поліції під час здійснення керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких поважних причин сідати за кермо автомобіля 9.03.2024 року у нього не було.

Окрім того, йому також було відомо про те, що згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.03.2024 його було позбавлено права керування транспортними засобами на строк три роки.

Проте, 2.05.2024 року його черговий раз було зупинено працівниками поліції під час здійснення керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких поважних причин сідати за кермо автомобіля 2.05.2024 року у нього не було.

Додатково зазначив, що обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності.

До скоєного ставиться негативно, на даний час змінив спосіб життя, а саме не вживає алкоголь. Просить дати йому останній шанс на виправлення.

4. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

5. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, конкретні обставини справи, дані про особу винного, який не судимий в порядку ст. 89 КК України, однак неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення, можливе лише за умови його ізоляції від суспільства.

Разом з тим, враховуючи відсутність обставин, які б обтяжували покарання, визнання вини як обставину, що пом`якшує покарання, суд не вважає за необхідне визначити максимальний розмір для обраного виду покарання.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , слід рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

Процесуальні витрати та речові докази, у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1