Справа № 468/95/22-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

10.12.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням Баштанського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця : АДРЕСА_1 , засудженого 08.08.2023 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 1, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду Миколаївської області надійшло подання начальника Баштанського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_4 .

Від представника органу пробації надійшла заява про розгляд подання у його відсутність, подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор подання підтримав, зазначивши, що є всі достатні підстави для задоволення подання.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно із ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 08.08.2023 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 185, ст. 70 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-ІХ).

Цим Законом ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року у розмірі 2684 грн, а отже сума соціальної пільги становить 1342 грн., тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян в даному випадку складають 2684 грн.

Таким чином, згідно з Законом №3886-ХІ, кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2684 грн, вчинене у 2023 році.

Згідно вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 08.08.2023 року матеріальний збиток спричинений ОСОБА_4 потерпілому становить 1350 грн 00 коп та 1724 грн 57 коп.

Відповідно до ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України)

Це положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, з наведеного вбачається, що має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), яка настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату вчинення відповідного правопорушення.

Частиною 2 ст.74 КК України визначено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення за ч.1, 3 ст.185, ст. 70 КК України, вчиненого ОСОБА_4 , становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн.) станом на 1 січня 2023 року у якому був скоєний злочин, вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час. Тому суд дійшов висновку про звільнення на підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 08.08.2023 року, яким вважається засудженим за ч.1, 3 ст.185, ст.70 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23) щодо набуття чинності змін до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що, як наслідок, впливає на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність.

На підставі ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Баштанського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання, призначеного йому вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 08.08.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 185, ст. 70 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: