Провадження №: 1-кп/755/289/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва колегіально у складі трьох суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000424 від 15.05.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Безуглівка Чернігівської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000424 від 15.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою судді від 14 листопада 2024 року кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, крім того клопотав про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від суду, ризик перешкоджання кримінальному провадженню та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечував щодо призначення судового розгляду та просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання, зокрема, у виді довічного позбавлення волі, проте ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не було роз`яснено його право щодо можливості розгляду вказаного провадження судом присяжних, що порушує його законні права, крім того, заперечив щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, зазначені прокурором, є надуманими та необґрунтованими, а тому просив застосувати запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту.

Обвинувачений підтри мав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 29.10.2024 року вказане кримінальне провадження було направлено для розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва.

Підстави для закриття чи зупинення кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні відсутні.

Крім того, вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що його складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, істотних порушень, які б перешкодили суду призначити судовий розгляд, та свідчили про порушення прав учасників судового розгляду, які не можуть бути виправлені та усунуті під час судового розгляду, судом не встановлені.

Щодо доводів сторони захисту про необхідність повернення обвинувального акту оскільки ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не було роз`яснено його право щодо можливості розгляду вказаного провадження судом присяжних, то суд відхиляє такі доводи як необґрунтовані, оскільки, відповідно до ч. 10 ст. 615 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних, отже, враховуючи те, що станом на день направлення кримінального провадження до суду та станом на 13.01.2025 року на території Україні продовжує діяти воєнний стан, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а тому підстави для повернення обвинувального акту, про які зазначає захисник, не знайшли свого підтвердження у ході підготовчого судового засідання, водночас інших даних про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та неможливість усунення вказаних порушень під час судового розгляду захисником не зазначено.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000424 від 15.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У судове засіданні необхідно викликати прокурора, захисника та обвинуваченого.

Підстави для призначення запасного суді не встановлені.

Що стосується клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно ж до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 - п. 3 ч. 1 цієї статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу та визначені у п. 1-п. 11 ч. 1 вказаної статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання, зокрема, у виді довічного позбавлення волі, та яке має підвищений ступінь соціальної небезпечності.

Окрім того, згідно ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, докази того, що обвинувачений за станом здоров`я не може перебувати під вартою, суду надано не було, у зв`язку з чим, суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою.

Крім цього, з моменту застосування судом відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а за станом здоров`я підозрюваний не може перебувати під вартою.

Отже, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав визначати розмір застави обвинуваченому, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану в Україні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000424 від 15.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у відкритому судовому засіданні на 12 годину 30 хвилин 21 січня 2025 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю сторін кримінального провадження.

Кримінальне провадження розглядати колегією суддів.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 12 березня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: 1.

2.