Номер провадження 1-кс/754/997/25
Справа № 754/4739/25
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001103 від 31 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 353 КК України,

ВСТАНОВИВ :

31 березня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001103 від 31 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 353 КК України, а саме: транспортного засобу - автомобіля марки «Шкода» моделі «СуперБ», д.н.з. НОМЕР_1 , та ключів від нього, з метою збереження речових доказів.

Клопотання обґрунтовується тим, що 30 березня 2025 року приблизно о 17 год. 30 хв. по АДРЕСА_1, працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль «Шкода СуперБ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який не будучи працівником правоохоронного органу надав працівникам поліції посвідчення працівника поліції.

30 березня 2025 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: транспортний засіб - автомобіль марки «Шкода» моделі «СуперБ», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який поміщено до штрафного майданчику за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б та ключі від вказаного транспортного засобу, які поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» № CRI 1271318.

31 березня 2025 року вказаний транспортний засіб та ключі від нього визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001103 від 31 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 353 КК України.

Прокурор просить накласти арешт на вилучене в ході огляду майно, зазначаючи в клопотанні, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що транспортний засіб, про арешт якого клопоче прокурор, не використовувався ним для вчинення кримінального правопорушення, не є предметом злочину, всі предмети, які викликали підозру у слідства були вилучені в ході огляду транспортного засобу.

Слідчий суддя вислухавши доводи прокурора, думку власника майна, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001103 від 31 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 353 КК України.

30 березня 2025 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події, а саме біля будинку АДРЕСА_1, виявлено та вилучено транспортний засіб - автомобіль марки «Шкода СуперБ» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , та ключі від вказаного транспортного засобу.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 31 березня 2025 року вилучений транспортний засіб та ключі від нього визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правовпорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт транспортного засобу та ключів від нього, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Прокурор в клопотанні та в суді довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучені в ході огляду місця події транспортний засіб та ключі від нього, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя враховує вже встановлені органом досудового розслідування обставини кримінального правопорушення. Доводи, якими прокурор обґрунтовує клопотання, підтверджені долученими до клопотання матеріалами, зокрема, протоколами огляду місця події.

З огляду на вище викладене, враховуючи те, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, наявні правові підстави для задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001103 від 31 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 353 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, на вилучені під час огляду місця події від 30 березня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1: транспортний засіб - автомобіль марки «Шкода» моделі «СуперБ», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору та ключі від вказаного транспортного засобу.

Ухвалу слідчого судді вручити прокурору для виконання, власнику майна до відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя -