Провадження № 11-сс/991/24/25
Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.12.2024 про продовження строку відсторонення від посади ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в межах кримінального провадження № 0000178 від 16.04.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 і 4 ст. 368 Кримінального кодексу України,

за участю:

підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини

Детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000178 від 16.04.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 і 4 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

За версією органу досудового розслідування, начальник управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими службовими особами Державної митної служби України та інших правоохоронних органів, у період з 06.07.2023 по 24.05.2024 одержав від невстановлених осіб, які діяли в інтересах ТОВ «ЛД Тревелінг», ТОВ «ЄВРО ТРАНС ПОРТАЛ», ТОВ «КВАНТУМ АВТО, ТОВ «ЛАЙН ОУПЕН» та інших невстановлених підприємств-імпортерів, неправомірну вигоду в особливо великому розмірі, зокрема, в іноземній валюті в сумі 277 900 доларів США, що згідно з офіційно встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США становило 10 445 021 грн та в національній валюті 500 000 грн, що в загальному складає 10 945 021 грн.

03.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 і 4 ст. 368 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду своєю ухвалою від 23.10.2024, яка залишена Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду 04.12.2024 без змін, відсторонив ОСОБА_6 від посади начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці, строком до 23.12.2024.

До закінчення зазначеного строку, прокурор САП ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_6 .

За результатами розгляду, слідчий суддя ухвалою від 19.12.2024 задовольнив клопотання та продовжив на два місяці, тобто до 19.02.2025 включно, але в межах строку досудового розслідування, строк відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від посади начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці.

У своєму рішенні слідчий суддя дійшов висновків, що на цьому етапі кримінального провадження застосування відсторонення від посади є об`єктивно необхідним та за його допомогою може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся з відповідним клопотанням, а саме запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який перебуваючи на посаді може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні та сам або через інших осіб може знищити, спотворити чи приховати документи.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу. За змістом вимог просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову про залишення без задоволення клопотання прокурора.

У свої апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень, сторона захисту узагальнено посилається на те, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру є необґрунтованим та не підтвердженим належними й допустимими доказами. Клопотання не містить обґрунтування потреби саме такого ступеня втручання у права і свободи його клієнта, оскільки інкриміноване правопорушення належить до сфери службової діяльності та не пов`язане із повноваженнями за посадою начальника управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил. Також, сторона обвинувачення у клопотанні не підтвердила відповідними доказами та не навела аргументи, які б свідчили про те, що перебування ОСОБА_6 на посаді керівника вказаного управління будь-яким чином впливає на хід провадження. Висновки слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не ґрунтуються на досліджених матеріалах клопотання, не є достатньо мотивованими та не відповідають обставинам встановленим у ході судового розгляду. До того ж адвокат акцентує на тому, що з часу коли відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід, жодного нового обґрунтування наявності ризиків сторона обвинувачення не наводить.

Додатково адвокат посилається на те, що відсторонення його клієнта від посади спричиняє негативні наслідки не лише для підозрюваного, а й для його сім`ї та родини, оскільки позбавляє матеріального доходу та засобів для існування.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник вимоги своєї апеляційної скарги підтримав. Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухавши доводи та заперечення учасників судового провадження, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що мають кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ст. 154 КПК України відсторонення від посади як один із заходів забезпечення кримінального провадження може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Прокурор має право звернутися з клопотанням про продовження строку відсторонення від посади, яке розглядається в порядку, передбаченому ст. 156 КПК України (ч. 1 ст. 158 КПК України).

Слідчий суддя, суд відмовляє у продовженні строку відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе, що обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати, сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали (ч. 2 ст. 158 КПК України).

Під час розгляду клопотання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб (ч. 2 ст. 157 КПК України).

Разом з тим, кримінальний процесуальний закон зазначає, що підставою для відсторонення від посади є наявність достатніх даних вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі й документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді, що орган досудового розслідування довів обставини, що перебування ОСОБА_6 на займаній ним посаді може призвести до настання негативних наслідків та перешкоджатиме здійсненню досудового розслідування. Такий захід як відсторонення від посади необхідний для запобігання можливій протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може: знищити чи підробити речі і документи, що мають значення для досудового розслідування; незаконними засобами впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Настання негативних наслідків відсторонення ОСОБА_6 від посади для інших осіб ні слідчий суддя, ні колегія суддів не встановили.

Водночас згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, у межах доводів апеляційної скарги з метою правильного її вирішення, колегія суддів має визначити: чи є обґрунтованою підозра ОСОБА_6 щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; чи наявні необхідні умови для продовження застосування до підозрюваного відсторонення від посади; чи настали негативні наслідки відсторонення ОСОБА_6 від посади для інших осіб.

Щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 .

Так, детективи НАБУ під процесуальним керівництвом прокурорів САП здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000178 від 16.04.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 і 4 ст. 368 КК України.

03.07.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 і 4 ст. 368 КК України. За версією органу досудового розслідування, начальник управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими службовими особами Державної митної служби України та інших правоохоронних органів, у період з 06.07.2023 по 24.05.2024 одержав від невстановлених осіб, які діяли в інтересах ТОВ «ЛД Тревелінг», ТОВ «ЄВРО ТРАНС ПОРТАЛ», ТОВ «КВАНТУМ АВТО, ТОВ «ЛАЙН ОУПЕН» та інших невстановлених підприємств-імпортерів, неправомірну вигоду в особливо великому розмірі, зокрема, в іноземній валюті в сумі 277 900 доларів США, що згідно з офіційно встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США становило 10 445 021 грн та в національній валюті 500 000 грн, що в загальному складає 10 945 021 грн.

На обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, прокурор надав копії матеріалів кримінального провадження, які дослідив слідчий суддею під час розгляду клопотання.

Колегія суддів погоджується в повному обсязі та вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що надані суду, в межах розгляду клопотання про продовження строку застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, матеріали свідчать про існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Зазначені у клопотанні обставини підозри особи підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, наведених у матеріалах клопотання. Водночас на цьому етапі провадження як слідчий суддя, так і колегія суддів не мають право вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не можуть оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язані на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином твердження сторони захисту стосовно здійснення слідчим суддею неналежної перевірки обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень є надуманими та спростовуються матеріалами провадження. Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і вмотивованість наведеного висновку, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Щодо наявності необхідних умов для продовження застосування до підозрюваного відсторонення від посади

Як зазначалося вище, ст. 157 і 158 КПК України передбачають підстави та порядок вирішення питання про відсторонення від посади та продовження строку відсторонення. На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано та відповідно до наведених норм встановив наявність необхідних умов для задоволення клопотання сторони обвинувачення та продовження застосування до підозрюваного такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , продовжуючи перебувати на посаді начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці, може знищити чи підробити речі й документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим.

Так, слідчий суддя правильно врахував, що нині у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, а отже, продовжується збір фактичних даних, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 . З огляду на те, що лише 03.07.2024 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим йому стало відомо про обставини, які є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні, а 11.10.2024 у зв?язку із внесенням застави його було звільнено з-під варти, останній може безперешкодно знищити, сховати або спотворити речі й документи, які мають значення для кримінального провадження, однак ще не були виявлені органом досудового розслідування.

Про існування вказаного ризику також свідчать те, що ОСОБА_6 через тривалий час роботи в митних органах, у тому числі й на посаді начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці, обізнаний з методами роботи митних органів, їх ієрархічного підпорядкування та може використати такі знання для реалізації цього ризику. Крім того, під час досудового розслідування здобуто відомості, які вказують на схильність підозрюваного до приховування фактичних даних. Зокрема, спілкування підозрюваного з особою, на ім`я ОСОБА_9 щодо можливості реалізації схеми, яка пов?язана із декларуванням реально ввезеного на митну територію України товару під виглядом товару «групи прикриття», а також схеми пов?язаної зі значним заниженням ваги товару у товаросупровідних документах та митних деклараціях, від того який насправді розмитнювався. З такої розмови слідує, що ОСОБА_6 не лише не перешкоджав своєму співрозмовнику у спотворенні дійсних даних щодо характеристик товару, що ввозився на митну територію України, а й вірогідно сприяв йому в цьому.

Вказане вище також обґрунтовано врахував слідчий суддя.

При оцінці ризику впливу підозрюваним на свідків з використанням свого службового становища, слідчий суддя врахував, що ймовірними свідками вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються, є працівники Рівненської митниці, а також представники суб?єктів господарювання, яким ОСОБА_6 сприяв у митному оформленні товарів при їх ввезенні на митну територію України.

Вказане свідчить, що підозрюваний, у силу займаної ним посади начальника одного з управлінь Рівненської митниці, може впливати на таких осіб, зокрема, використовуючи відносини підпорядкування щодо підлеглих працівників Рівненської митниці, або ж перешкоджаючи митному оформленню товарів відповідних суб?єктів господарювання.

До того ж про наявність такого ризику вказує зафіксована під час оперативно-технічних заходів інформація. Зокрема, розмови ОСОБА_6 з іншими співрозмовниками у яких останній обговорює можливість впливу на працівників митних органів, свої зв?язки з працівниками правоохоронних органів (06.07.2023 ОСОБА_6 обговорював із ОСОБА_9 розподіл неправомірної вигоди між службовими особами митних органів та працівниками правоохоронних органів, де саме підозрюваний мав забезпечити її передачу співробітникам Державного бюро розслідувань та органів Національної поліції, а також працівникам департаментів Державної митної служби). Окрім того, органом досудового розслідування здобуті дані, що підозрюваний має гарні відносини із завідувачем сектору внутрішньої безпеки Рівненської митниці, що висновується із висловлювання його співрозмовника 19.06.2024, зокрема, твердження про те, що начальник «ВБ» не буде лаяти його за певні порушення, а також розмови із ОСОБА_10 , який обіймає цю посаду, що відбулась 24.05.2024, з якої слідує, що такі мають довірливі відносини.

Поряд із тим, слідчий суддя врахував, що частина одержаної ОСОБА_6 неправомірної вигоди призначалась для працівників Державної митної служби України. За таких обставин, відповідні особи з метою унеможливлення виявлення їхнього відношення до вчинення кримінального правопорушення на прохання ОСОБА_6 можуть впливати на підлеглих працівників, у т.ч. Рівненської митниці, а також свідків - представників суб?єктів господарювання, яким ОСОБА_6 вірогідно сприяв у митному оформленні товарів, щодо надання ними неправдивих показань щодо важливих обставин у цьому кримінальному провадженні. Для створення передумов цьому ОСОБА_6 може використовувати можливості, пов?язані з його посадою, зокрема, встановити комунікацію з відповідними працівниками правоохоронних органів та Державної митної служби України під приводом робочих питань.

Водночас слідчий суддя правильно зазначив, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків. Тому з метою уникнення покарання, ця особа, може вчиняти дії, покликані на примушення свідків, до зміни показань чи до відмови від їх надання.

Окрім зазначеного, при оцінці ризику впливу підозрюваним на свідків з використанням свого службового становища, слідчий суддя правомірно врахував процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 і 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не має право обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 цього Кодексу (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний жодного впливу на свідків не вчиняє та чинити не може є безпідставними.

Отже, наведене вище у їх сукупності, на переконання колегії суддів дає підстави вважати, що подальше перебування ОСОБА_6 на посаді начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці створюватиме умови, за яких він може знищити чи підробити речі й документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню. А тому з метою нівелювання таких ризиків, застосування до підозрюваного заходу забезпечення кримінального провадження (відсторонення від посади) вбачається обґрунтованим, а обставини, які стали підставою для його застосування продовжують існувати.

Причини, через які сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали колегія суддів вважає поважними. Прокурор навів перелік процесуальних (у тому числі слідчих) дій, які повинні бути проведені надалі. Він вказує, що результати цих процесуальних дій мають важливе значення для кримінального провадження та судового розгляду, оскільки їх проведення необхідне для виконання завдань кримінального провадження, дотримання його загальних засад, а в результаті їх проведення можуть бути отримані належні і допустимі докази щодо винуватості чи невинуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема обставин, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Доводи захисту про відсутність потреби у продовженні строку відсторонення ОСОБА_6 від посади, оскільки до нього наразі застосований запобіжний захід у вигляді застави, визначена сума внесена, що гарантує виконання ним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими. Звертає увагу захисту на те, що відсторонення від посади та застосування запобіжного заходу є самостійними заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються незалежно один від одного, а тому застосування запобіжного заходу не виключає можливість відсторонення особи від посади.

Щодо наслідків відсторонення ОСОБА_6 від посади для інших осіб.

Сторона захисту посилається на те, що відсторонення від посади ОСОБА_6 спричиняє негативні наслідки для останнього та його сім`ї.

На переконання колегії суддів застосований зазід забезпечення не перевищує необхідність та можливість досягнення завдань у цьому кримінальному провадженні.

Так, відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади не призведе до негативних наслідків у роботі Рівненської митниці, адже, у разі відсторонення підозрюваного його обов`язки може виконувати інший працівник Рівненської митниці.

Водночас сторона захисту акцентує на тому, що ОСОБА_6 , будучи начальником управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил та отримуючи за виконання своїх службових повноважень заробітну плату, забезпечує засобами існування не лише себе, але й свою сім?ю: дружину, сина, а також допомагає своїм батькам пенсійного віку.

Колегія суддів у цій частині зауважує, що доказів непрацездатності дружини та сина підозрюваного, який є повнолітнім, не надано. Грошові ресурси, якими наразі володіє родина підозрюваного є достатніми аби забезпечити тривале життя підозрюваного та членів його сім?ї в умовах відсторонення від посади. Факт зменшення доходу підозрюваного, внаслідок його відсторонення від посади, не може слугувати підставою для відмови у застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження, за наявності підтверджених ризиків. До того ж відсторонення від посади не є абсолютним позбавленням права на працю, а є тимчасовим обмеженням особи займати певну посаду, а тому відповідні обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження.

Поряд із тим, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення корупційних кримінальних правопорушень, що обумовлені саме його перебуванням на посаді начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці, а отже, на цьому етапі кримінального провадження застосування відсторонення від посади є об`єктивно необхідним та за його допомогою може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із відповідним клопотанням.

Таким чином, з урахуванням зазначеного вище, колегія суддів переконана, що наразі потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні прокурора, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 тяжкого та особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо яких не завершене.

Щодо інших доводів сторін

В апеляційній скарзі містяться інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. У цій частині колегія суддів звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; щобільше, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчий суддя повністю дотримався вимог кримінального процесуального закону. Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегія суддів не встановила.

З урахування викладеного, колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим, таким яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими слідчим суддею, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст. 309, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.12.2024 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4