В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_3 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0002902 від 03.09.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.12.2002 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 69, 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 05.04.2005 умовно-достроково звільнений з Прилуцької Чернігівської області, з невідбутим строком 8 місяців 20 днів; 28.11.2006 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. 24.08.2011 року звільнений з Бучанської ВК № 85 по відбуттю строку покарання; 12.07.2012 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ч. 2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. звільнений 12 січня 2015 року з Бучанської ВК № 85 по відбуттю строку покарання; 17.09.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 6 років. звільнений 07 травня 2021 року з Райківської ВК № 73 по відбуттю строку покарання; 31.05.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ч. 1 ст. 309 КК України, до обмеження волі на строк 3 роки на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 01.08.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та угода про визнання винуватості.

Так, встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Однак, 02 вересня 2024 року приблизно о 22 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 , проходив повз заклад «Суші Бос», що за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_6 ». В цей час ОСОБА_5 побачив незачинені двері до вищезазначеного закладу та в цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, через незачинені двері проник в приміщення закладу «Суші Бос», де з касового апарату викрав грошові кошти в сумі 4216 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 4216 гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникнення в інше приміщення.

27.09.2023 під час досудового слідства відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 , та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 27.09.2023.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву відповідно до якої не заперечував проти затвердження угоди. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 185 КК України у зазначених діях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_5 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 71 КК України приєднати частково до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 01.08.2024 і остаточно призначити ОСОБА_5 , покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 , обвинувачення, обставинами, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Крім цього при призначенні покарання сторонами угоди враховані дані про особу обвинуваченого, а саме, що останній у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 під час досудового слідства не обирався.

Таким чином судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись статтями 314 ч. 3 п. 1, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 27.09.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.09.2024 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 71 КК України приєднати частково до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 01.08.2024 і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: кепку сірого кольору, яка з переду має нашивку помаранчового кольору із написами "L'OSTERIA, EST.1999", кросівки чорного кольору із білою підошвою та помаранчовими вставками, на яких наявні написи "NUGA", шорти чорного кольору із потертостями з переду та ззаду, марки "AWIVGOSS" та сумку чорного кольору через плече із написом "JEEP", які згідно розписки від 17.09.2024 передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити у останнього, як у власника майна.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_7