Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/3092/24
У Х В А Л А

про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування

16 грудня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 та захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000198 від 17 січня 2015 рокупро здійснення спеціального досудового розслідування стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, не судимої, останні відомі відомості: про реєстрацію - АДРЕСА_1 ; про проживання - АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 та ч.3 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

20 вересня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження №0000198 від 17 січня 2015 року, в якому ОСОБА_7 підозрюють у заволодінні в жовтні-листопаді 2014 року коштами клієнтів ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс», в особливо великому розмірі на суму 3681079,40 грн, шляхом зловживання своїм службовим становищем начальника відділу продажів автомобілів зазначеного підприємства, а також у виготовленні та використанні з цією метою завідомо підроблених документів (ч.5 ст.191, ч.1 та ч.3 ст.358 КК України).

Підозрювана до суду не прибула. Як вбачається із ухвал слідчих суддів Київського та Суворовського районних судів м. Одеси, починаючи з 16 вересня 2015 року слідчим неодноразово надавався дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на необхідність проведення спеціального досудового розслідування, аргументуючи це обґрунтованістю вказаної підозри, а також переховуванням підозрюваної від слідчого та прокурора, її фактичним перебуванням на території російської федерації.

Сторона захисту, заперечуючи проти клопотання слідчого, послалася на: повторність звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування; порушення порядку повідомлення ОСОБА_7 про підозру; необґрунтованість підозри (в частині відсутності службових повноважень у останньої, які б нею могли бути використані для заволодіння чужими коштами; вчинення вмінених ОСОБА_7 дій іншими особами, які не притягнуті до відповідальності - ОСОБА_9 , іншими співробітниками ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс», касирами банківської установи тощо; помилковості висновку судово-економічної експертизи №3076/3077 від 31 серпня 2015 року; неповноти та неправильності досудового розслідування); відсутністю доказів про можливе ухилення останньої від досудового розслідування; не доведенням доказами її оголошення у міжнародний розшук.

Дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, з`ясувавши протилежні позиції сторін з приводу клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов наступного.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук (ч.2 ст.297-1 КПК України).

Повторне звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді в одному кримінальному провадженні не допускається, крім випадків наявності нових обставин, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся (абзац третій ч.3 ст.297-4 КПК України).

Як вбачається із змісту ухвал слідчих суддів Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2016 року та Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2017 року підставами для повернення та відмови у задоволенні клопотань слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні фактично були відсутність доказів в обґрунтування ухилення останньої від досудового розслідування та її оголошення у міжнародний розшук.

Всупереч доводу сторони захисту, долучення слідчим до чинного клопотання відповідних доказів, відповідає ознаці існування нових обставин, що в даному випадку не перешкоджало наступному зверненню слідчого до слідчого судді із новим клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування.

Із рукописної письмової заяви ОСОБА_7 на ім`я генерального директора ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс» від 13 січня 2015 року вбачається, що вона, в період часу з 24 жовтня 2014 року до 10 листопада 2014 року самовільно взяла із сейфу готівкові кошти в сумі 738270 грн, які зобов`язується повернути до 15 січня 2015 року.

Як вбачається із інформації Державної прикордонної служби України від 09 жовтня 2015 року ОСОБА_7 15 січня 2015 року виїхала за межі України в пункті пропуску «Рухомий комплекс №-200301, Каланчак».

Окрім того, як вбачається із інформаційної довідки ФМС російської федерації ОСОБА_7 з 29 квітня 2015 року отримала патент на роботу в м. Москві.

Відповідно до змісту протоколу допиту колишнього співмешканця ОСОБА_7 свідка ОСОБА_10 в один із днів середини січня 2015 року ОСОБА_7 повідомила йому, що у неї виникли проблеми на роботі , а саме, було виявлено нестачу грошових коштів, що не надійшли до компанії. В цей же день вона залишила місце їх спільного проживання у невідомому напрямку, місце її теперішнього перебування свідку не відоме.

На думку слідчого судді даних документів достатньо для належного підтвердження того, що ОСОБА_7 переховується від досудового розслідування на території російської федерації.

Сторона захисту наполягає, що єдиним підтвердженням того, що особа оголошена у міжнародний розшук, є існування відповідного циркулярного оповіщення (циркуляру).

Слідчий суддя не погоджується з таким доводом, з врахуванням наступного. Відповідно до положень розділу V «Порядок надсилання циркулярних оповіщень (циркулярів)» Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол (спільний наказ МВС України, Офісу Генерального прокурора, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, МЮ України від 17 серпня 2020 року №613/380/93/228/414/510/2801/5) система циркулярних оповіщень (циркулярів) складається із стандартизованих запитів про міжнародну співпрацю або міжнародних попереджень про загрози публічній безпеці, особам або майну, які видаються з метою: затримання, арешту або обмеження свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою видачі (екстрадиції); встановлення місцезнаходження особи; отримання додаткової інформації про особу; ідентифікації особи; попередження про злочинну діяльність особи; надання інформації про особу. Циркулярне оповіщення (циркуляр) надсилається, якщо: є потреба обмежити поширення запиту про співпрацю або міжнародного попередження про загрози публічній безпеці, особам або майну визначеними національними центральними бюро Інтерполу іноземних держав (далі ЦНБ) або міжнародними установами; є потреба виключити окремі НЦБ іноземних держав або міжнародні установи з переліку адресатів, які матимуть доступ до інформації, що міститься в запиті про співпрацю або міжнародному попередженні про загрози публічній безпеці, особам або майну; публікація Генеральним секретаріатом Інтерполу оповіщення є недоцільною або невиправданою. Залежно від мети видання циркулярного оповіщення (циркуляру) правоохоронний орган України надає уповноваженому підрозділу відомості, зазначені у формулярах для публікації оповіщень згідно з додатками 1, 3 - 8 до цієї Інструкції, копії документів, у тому числі процесуальних, подання яких передбачено для запиту уповноваженим підрозділом публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу відповідного оповіщення.

Таким чином, необхідно визнати, що циркулярне оповіщення (циркуляр) за своєю сутністю є внутрішнім документом інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, надання якого обумовлено певною потребою обмежити чи виключити коло суб`єктів про обізнаність з певною інформацією, яка була внесена до такої системи. У випадку ж відсутності такої потреби немає підстав і для видання відповідного циркуляру, тобто не виключається і існування випадків, коли щодо оголошеної особи у міжнародний розшук взагалі циркулярів не видається.

Водночас, як вбачається із п.2 розділу ХІІІ «Порядок отримання правоохоронними органами України прямого доступу до інформаційної системи Інтерполу» правоохоронні органи України отримують інформацію з банків даних Інтерполу: безпосередньо - за наявності прямого доступу до відповідних банків даних (у тому числі під час здійснення прикордонного контролю); шляхом надсилання запиту до уповноваженого підрозділу або уповноваженого територіального підрозділу.

Постановою старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 18 березня 2024 року ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

Відповідно до змісту листа Відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Одеській області від 10 вересня 2024 року №50/1398 на підставі наданих органом досудового розслідування матеріалів 02 вересня 2024 року в банках даних Інтерполу стосовно особи з анкетними даними ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опубліковано червоне оповіщення А-10047/9-2024, яке буде зберігатися в обліках до 29 серпня 2029 року.

Окрім того, відповідно до відомостей інформаційної бази МВС України «АРМОР» від 10 травня 2024 року ОСОБА_7 оголошена у міжнародний розшук каналами Інтерполу в кримінальному провадженні №0000198 від 17 січня 2015 року.

На думку слідчого судді, даних документів достатньо для належного підтвердження того, що ОСОБА_7 оголошена у міжнародний розшук.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч.1 ст.278 КПК України).

Особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи (абзац перший ч.1 та ч.2 ст.135 КПК України).

15 вересня 2015 року слідчим складено та прокурором погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_7 , яке в цей же день рекомендованим листом спрямовано за місцем проживання останньої, а також о 17 годині 30 хвилин 28 вересня 2015 року вручено повнолітній донці підозрюваній ОСОБА_12 , 1992 р.н., яка фактично відмовилась його отримувати, що засвідчено підписами понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Як вбачається із змісту наданого стороною захисту відеозапису останньої процесуальної дії ОСОБА_12 прибуває за викликом до слідчого ОСОБА_15 разом із захисником адвокатом ОСОБА_16 , який розпочинає відеозйомку та одночасно намагається керувати слідчим, погрожує слідчому зверненням до прокурора та фактично заважає слідчому здійснювати відповідну процесуальну дію. Так, слідчий, на вимогу захисника, представляється, показує службове посвідчення, зауважує, що це не допит слідчого, та намагається відповісти на питання захисника про причину виклику ОСОБА_12 , тримаючи в руках паперовий примірник повідомлення про підозру. Навіть не отримавши відповіді на власне запитання, адвокат ОСОБА_16 наказує ОСОБА_12 залишити кабінет слідчого, що вона негайно виконує.

На думку слідчого судді повнолітній член сім`ї ОСОБА_7 її донька, ОСОБА_12 , розуміючи зміст і сутність процесуальної дії, яку здійснювала слідчий, цілеспрямовано відмовилась від вручення їй повідомлення про підозру її матері. А відтак, передбачений процесуальним законом порядок повідомлення ОСОБА_7 про підозру в даному кримінальному провадженні не порушено.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення (ч.2 ст.297-4 КПК України).

Згідно вимог положень глави 22 розділу ІІІ КПК України повідомлення про підозру є процесуальною дією, яка передбачає: внесення і юридичне оформлення рішення про по повідомлення про підозру; вручення повідомлення про підозру; роз`яснення підозрюваному його процесуальних прав; забезпечення підозрюваному права користуватися юридичною допомогою захисника; та наступний допит підозрюваного.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п.42 рішення ЄСПЛ у справі «Котій проти України»).

Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Як встановлено в судовому засіданні слідчим у встановленому процесуальним законодавством порядку було отримано:

- наказ директора ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс» від 28 січня 2011 року №04-К про призначення ОСОБА_7 на посаду начальника відділу продажу автомобілів зазначеного товариства;

- посадову інструкцію начальника відділу продажу автомобілів ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс» від 25 січня 2011 року, з якої вбачається, що ця посада віднесена до категорії підприємства, до повноважень за посадою віднесено, зокрема, безпосереднє керівництво роботою співробітниками відділу продажу; контролює стандарти оформлення продажів, заяви на індивідуальні поставки; контролює виконання щоденних планів, аналізує ситуацію, оперативно розробляє коректуючі заходи; відповідає за своєчасність і комплектність подання в бухгалтерію первинних документів щодо проведених господарських операцій;

- типовий договір від 01 лютого 2011 року про повну матеріальну відповідальність начальника відділу продажу автомобілів ОСОБА_7 перед ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс» за забезпечення збереження ввірених їй матеріальних цінностей підприємства на весь період виконання нею трудових обов`язків;

- показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (генерального директора та заступника генерального директора ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс»), кожного окремо, про обставини виявлення в січні 2015 року нестачі грошових коштів за контрактами на придбання автомобілів, а також про отримання інформації, що ОСОБА_7 , всупереч її посадовим повноваженням, отримувала готівкові кошти за цими контрактами, а також самовільно взяла із сейфу належні товариству грошові кошти;

- показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , кожного окремо, про обставини укладення впродовж 2014 року із ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс», в тому числі за участі ОСОБА_7 , контрактів на придбання автомобілів, внесення до каси грошових коштів та отримання відповідних квитанцій про зазначене;

- показання свідка ОСОБА_24 - у 2014-2015 роках касира відділення №46 ПАТ «Профінбанк», яке розташовувалось в приміщенні ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс», про те, що начальник відділу продажів ОСОБА_7 приводила в кімнату каси клієнтів автосалону, які замовляли автомобілі для оплати замовлення за контрактом і передавала їй в руки аркуш паперу в присутності клієнта, на якому особисто їй була написана сума грошових коштів, яку необхідно було прийняти в касу, після чого вона у клієнта брала дані грошові кошти, які вона за касовими книгами не проводила, згідно попередньої домовленості з ОСОБА_7 остання приносила і вручала клієнту, коли він перебував у ВІП - кімнаті квитанцію про оплату, яку вона робила на робочому комп`ютері за її робочим столом, після виходу клієнта з касової кімнати ОСОБА_7 приходила до неї в касу і забирала всю суму грошових коштів, яку вона отримувала від клієнта;

- речові докази: квитанції №1388-14 від 07.10.2014, №1425-14 від 06.11.2014, №1229-14 від 24.11.2014, №1230-14 від 24.11.2014, №1249-14 від 26.11.2014, №1248-14 від 26.11.2014, №1518-25 від 10.12.2015, №122915 від 22.12.2014, №95 від 12.01.2015 та заяви на переказ готівки без номеру від 18.10.2014 та 25.11.2014 про отримання коштів у клієнтів ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , в яких згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи за №197/1 від 10 червня 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , власноруч поставили особистий підпис від імені співробітника банківської установи у графі підпис банку, чим запевнили факт передачі коштів клієнтами;

- показання свідка ОСОБА_9 про те, що він, будучи менеджером товариства, дійсно особисто підписував окремі заяви на переказ готівки про оплату клієнтами коштів за придбані автомобілі, проте безпосередньо грошові кошти він не отримував; всіма цими питаннями займалась особисто ОСОБА_7 , яка тримала готівкові кошти в сейфі, особисто відносила їх до банку, а також оформляла й інші документи від імені бухгалтера та генерального директора, зокрема квитанції;

- матеріали справи про те, що ДП ТОВ «Емералд» фірми «Емералд Моторс» виконала свої зобов`язання перед клієнтами: ОСОБА_19 згідно контракту №14-148А від 07.10.2014; ОСОБА_20 згідно контракту №14-162А від 08.10.2014; ОСОБА_21 згідно контракту № 14-189А від 25.11.2014; ОСОБА_22 згідно контракту № 14-193А від 25.11.2014; ОСОБА_23 згідно контракту №14-215А від 22.12.2014, шляхом передачі покупцям автомобілів;

- висновок судово-економічної експертизи №3076/3077 від 31 серпня 2015 року, відповідно до якого проведеними дослідженнями по наданим документам висновки внутрішнього аудиту з покупцями дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Емералд» фірми «Емералд Моторс» від 09 лютого 2015 року за вих.№74 від 05 травня 2015 року та заподіяння збитків внаслідок не зарахування грошових коштів на розрахункові рахунки зазначеного товариства підтверджуються в сумі 3681079,40 грн.

На думку слідчого судді, зібраних слідчим доказів було цілком достатньо для об`єктивного висновку про можливу пов`язаність особи ОСОБА_7 із розслідуваними обставинами діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 та ч.3 ст.358 КК України.

Водночас, захисниками висунуто та обґрунтовано протилежну версію причетності інших осіб, а не ОСОБА_7 , до привласнення чужих готівкових грошових коштів.

Слідчий суддя зазначає, що надати поза розумним сумнівом перевагу цій версії в даний час неможливо, оскільки суспільний інтерес в неупередженому завершенні досудового розслідування даного кримінального провадження, а також обставини розслідуваних кримінальних правопорушень вимагають мінімального втручання слідчого судді у самостійність слідчого та прокурора у виборі тактики проведення досудового розслідування, переліку та обсягу проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та у прийнятті ними процесуальних рішень.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначена мета досягається шляхом зібрання та надання правової оцінки усієї сукупності доказів, в тому числі проведенням допитів свідків, витребуванням речей та документів, призначенням та отриманням результатів різних видів експертиз, здійсненням інших слідчих та розшукових дій, що в даний час ще не завершено, а тому передчасно стверджувати про неправомірність дій слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні в аспекті неповноти чи неправильності досудового розслідування.

Окрім того, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 2 та 6 ст.22 КПК України).

А відтак, слід погодитися із слідчим та прокурором, що подальше здійснення спеціального досудового розслідування, в тому числі за активною процесуальною участю в ньому захисників ОСОБА_7 , дозволить отримати відомості, які можуть мати доказове значення в питанні причетності (чи не причетності) ОСОБА_7 чи інших осіб до розслідуваних кримінальних правопорушень, а також для прийняття остаточного правового рішення.

З урахуванням сукупності викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.297-1,297-2,297-3 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 задовольнити.

Подальше досудове розслідування кримінального провадження №0000198 від 17 січня 2015 року, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 та ч.3 ст.358 КК України, здійснювати в порядку спеціального досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1