УХВАЛА

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 366/2589/23

провадження № 51-959ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі викладено порушення, які, на думку скаржника, допущені у кримінальному провадженні (справа № 366/2589/23).

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується.

Однак, у супереч вимог указаної статті, у вступній частині касаційної скарги захисник посилається на вирок Київського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року, в той час, як у її прохальній частині посилається на вирок Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року, хоча з доданих до касаційної скарги копій судових рішень видно, що апеляційний суд постановив ухвалу, а не вирок і 12 грудня 2024 року замість вказаного у прохальній частині скарги 25 березня 2024 року, крім того саме 25 березня 2024 року ухвалено вирок судом першої інстанції.

Також у тексті скарги адвокат посилається на вирок Київського апеляційного суду, хоча знову ж таки цей суд постановив ухвалу.

Отже з касаційної скарги та доданих до неї судових рішень не зрозуміло, яке судове рішення оскаржується.

Крім того, згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

З касаційної скарги вбачається незгода касатора з призначеним покаранням та явно завищеними, на його думку, позовними вимогами, які, як зазначено автором скарги, не відповідають дійсності. При цьому зі змісту скарги видно, що захисник просить пом`якшити покарання і ніякого обґрунтування чи доводів з приводу завищених позовних вимог, чи їх необґрунтованості, згоди чи незгоди засудженого з сумою задоволених позовних вимог судами, не наводить, а в прохальній частині скарги просить скасувати рішення лише в частині призначеного покарання.

Також адвокат у вступній частині скарги просить Суд скасувати вирок другої інстанції та ухвалити новий вирок, що не відповідає повноваженням суду касаційної інстанції з огляду на приписи ст. 436 КПК.

Так, відповідно до вказаної статті суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

З урахуванням викладеного вище, захиснику необхідно визначитись, яке рішення він оскаржує та сформувати своє прохання до суду касаційної інстанції і за наявності підстав, подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційні скарги буде повернуто особам, які їх подали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3