справа № 208/3154/25
провадження № 1-кс/208/1122/25
УХВАЛА

11 березня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000313 від 10.03.2025 року відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джизак, республіка Узбекістан, не працюючого, офіційно неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

ВСТАНОВИВ:

09.03.2025, приблизно о 20:00 годин, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебував на перехресті вулиць Миру та Медичної у м. Кам`янському Дніпропетровської області (Заводський район м. Кам`янського), де також знаходився і раніше незнайомий йому ОСОБА_7 .

Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи 09.03.2025, приблизно о 20:00 год., (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), на перехресті вулиць Миру та Медичної у м. Кам`янському Дніпропетровської області (Заводський район м. Кам`янського), утримуючи у своїй руці невстановлений предмет, зовні схожий на ніж, діючи цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення удару невстановленим предметом, зовні схожим на ніж, в тіло людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки і свідомо допускаючи їх настання, застосовуючи достатню м`язову силу, наніс ОСОБА_7 вищевказаним предметом один удар в область черевної порожнини.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки, що проникає в черевну порожнину з пораненням великого ченця, внутрішньо-черевневої кровотечі.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені 10.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313, що підтверджується витягом з ЄРДР від 10.03.2025 року.

11.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 , не заперечуючи спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Також вказав, що в нього на утриманні є малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , але свідоцтво про народження не встиг отримати. Також вказав, що не має наміру переховуватись, співпрацює зі слідством, завжди на зв`язку зі слідчим.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання та вказала, що слідчим та прокурором не враховані всі обставини кримінального правопорушення, оскільки ініціатором конфлікту був потерпілий, який безпідставно почав ображати співмешканку підозрюваного. Після того, як ОСОБА_4 заступився за неї, потерпілий намагався вдарити ОСОБА_4 , але удар прийшовся по співмешканці. Далі конфлікт продовжився, і співмешканка отримала ще декілька ударів від потерпілого, а ОСОБА_4 , захищаючи свою співмешканку, наніс проникаюче поранення потерпілому. Відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування неправильно. Крім того, вважає що ризики, зазначені у клопотанні є перебільшеними, оскільки підозрюваний не переховувався, а отримавши повідомлення про підозру, самостійно з`явився до суду. Тому, захисник просила обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 09.03.2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.09.2025 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2025 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.03.2025 року, та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що, хоча дійсно існують деякі суперечності та неузгодженості між показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_7 свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

-народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Джизак, республіка Узбекістан,

-проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але немає зареєстрованого місця проживання на не окупованій території України;

-офіційно неодружений, стверджує, що проживає спільно з жінкою, яка є свідком у цьому кримінальному провадженні;

-родичі на підконтрольній та не окупованій території України відсутні;

-стверджує, що є батьком дитини, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , але підтверджуючи документи відсутні;

-освіта неповна середня;

-офіційно не працевлаштований, займається будівельними роботами,

-судимого 20.08.2008 року Євпаторійським міським судом АР Крим за ч.1 ст.121, ч.1 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, 09.04.2012 року Євпаторійським міським судом АР Крим за ч.1 ст.115 КК України до позбавлення волі на строк 10 років, звільнений 30.07.2021 року з Петрівської ВК за відбуттям строку покарання;

-не має у власності рухомого та нерухомого майна, а також вкладів у банках.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- переховування від органу досудового розслідування та / або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Загроза реального відбуття можливого покарання у виді позбавлення волі, недостатньо міцні соціальні зв`язки, відсутність офіційного працевлаштування з високою ймовірністю спонукатимуть його до переховування від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

- вчините інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я із застосуванням насильства, є схильним до вчинення таких злочинів, має не зняту та непогашену судимість за вчинення умисного вбивства;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки підозрюваний може негативно впливати на психологічний та моральний стан потерпілого та свідків, (з деякими він особисто знайомий та підтримує близькі відносини), безперешкодно спровокувати та викликати у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, шляхом вмовляння, тиску, погроз, залякувань, викликання жалю до себе, або будь-яким іншим способом, оскільки є особою раніше судимою за злочини проти життя та здоров`я, з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваним та його захисником, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний не має постійного достатнього джерела доходів, нерухомого чи рухомого майна, вкладів у банку, офіційно неодружений, утриманців не має.

Крім того, підозрюваним та його захисником не надано жодних відомостей щодо наявності будь-якого житла належного підозрюваному чи іншим особам, які б погодились на перебування у вкзаному житлі підозрюваного під домашнім арештом.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про можливість одночасного визначення розміру застави із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, суд враховує, що відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезбечному для життя в момент заподіяння

Зважаючи на викладене слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, оскільки застава не зможе у повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у рамках кримінального провадження № 0000313 від 10.03.2025 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП «№4» строком 60 днів, а саме з 11.03.2025 року по 09.05.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 12.03.2025 року о 16:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1