Справа № 461/1169/25
Провадження № 1-кс/461/1090/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

14.02.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000007 від 21.01.2025, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 13.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З урахуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання слідчого, вважають, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов настпного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 21.01.2025, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, діючи з прямим умислом, спрямованим на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, спільно із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.02.2025, усвідомлюючи можливості незаконного збагачення внаслідок задоволення попиту на незаконний перетин кордону України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які не мають права на безперешкодний виїзд за межі України, здійснював пошук вказаних осіб, з корисливих мотивів та вчинив злочин за наступних обставин.

Так, на початку січня 2025 року, з метою працевлаштування поза межами України на період військової агресії російської федерації проти України, у ОСОБА_8 виникла необхідність попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони та обмеження виїхати до Республіки Польща.

З цією метою, 01.02.2025 о 10:58 ОСОБА_8 зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував до ОСОБА_4 на мобільний телефон НОМЕР_2 з приводу отримання інформації щодо перетину останнім законним шляхом державного кордону України, як військовозобов`язаною особою в умовах дії на території України правового режиму «воєнного стану».

В свою чергу, ОСОБА_4 , в ході вказаної телефонної розмови, переслідуючи мету незаконного збагачення та маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що у ОСОБА_8 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, запропонував ОСОБА_8 зустрітися цього ж дня на автозаправній станції «ОККО», що знаходиться по вулиці Б.Хмельницького 292 у м. Львові, для обговорення можливості здійснити незаконне переправлення останнього через державний кордон України.

Так, 01.02.2025 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 реалізуючи спільний злочинний умисел з невстановленими на даний час особами та дотримуючись заздалегідь розробленого плану, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на автозаправній станції «ОККО», що знаходиться по вулиці Б. Хмельницького 292 у м. Львові, під час зустрічі з ОСОБА_8 , повідомив останньому, що він разом із іншими задіяними особами, які на даний час досудовим розслідуванням не встановлені, зможе допомогти йому в організації, наданні необхідних засобів та усуненні перешкод в проходження прикордонного та митного контролю через пункт пропуску «Шегині» в напрямку виїзду до Республіки Польща, за що бажає отримати грошову винагороду в сумі 9 000 Євро. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що частину грошей в сумі 6000 Євро необхідно надати останньому безпосередньо під час виїзду, а решту 3000 Євро ОСОБА_8 повинен передати водієві, який буде перевозити останнього через державний кордон.

В подальшому, 11.02.2025 о 11:02 год. ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону НОМЕР_3 зателефонував до ОСОБА_8 на номер НОМЕР_1 та повідомив останнього про готовність здійснення переправлення останнього через державний кордон, при цьому зазначив, що це повинно відбутися 13-14 лютого 2025 року. Окрім цього, у процесі спілкування ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що грошові кошти в сумі 6000 Євро останній повинен передати ОСОБА_4 раніше, так як такі необхідні йому для підготовки організації переправлення ОСОБА_8 через державний кордон.

Надалі, 12.02.2025 о 17:54 в ході телефонної розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_8 останні домовились зустрітися 13.02.2025 близько 12.00-12.30 год. у Львові, у місці яке буде уточнено безпосередньо перед зустріччю, для передачі раніше обумовленої частини грошових коштів в сумі 6000 Євро за переправлення ОСОБА_8 через державний кордон.

Так, 13.02.2025 о 12:08 год. ОСОБА_4 , діючи у порушення вимог ст. 68 Конституції України, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 перебуваючи на пішохідній доріжці навпроти паркувального майданчику ТЦ «Епіцентр-К», що за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 188а, отримав від ОСОБА_8 частину раніше обумовленої суми протиправної винагороди в сумі 6 000 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ на 13.02.2025 становить 260134 грн, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами (щодо часу, місця та способу перетину державного кордону), наданням засобів та усунення ОСОБА_4 та невстановленими на даний час особами перешкод (безперешкодний виїзд поза прикордонним та митним контролем через державний кордон України у напрямку виїзд до Республіки Польща та пошук водія та автомобіля, яким безперешкодно перетне державний кордон України).

Після чого, на пішохідній доріжці навпроти паркувального маданчику «BerensAuto», що по вулиці Б.Хмельницького, 192Б, протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена через його затримання працівниками правоохоронних органів, а одержані ним від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 6 000 Євро вилучено.

В подальшому, 13.02.2025 о 12 год. 16 хв. у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

13.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

повідомленням УСБ України у Львівській області щодо ознак вчинення кримінального правопорушення;

повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення працівниками відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_4 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України;

матеріалами виконаного оперативними співробітниками УСБ України у Львівській області та працівниками відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_4 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України доручення прокурора та слідчого в порядку ст. 40 КПК України;

письмовою заявою ОСОБА_8 ;

протоколами допитів ОСОБА_8 ;

протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів та імітаційних засобів;

протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

речовими доказами;

іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі - з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України.

Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Окрім цього, тяжкість інкримінованих правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

незаконно впливати свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань. На даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких можуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_4 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_4 , а також інших осіб до вчинених кримінальних правопорушень, оскільки на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що за ступенем тяжкості відноситься, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, до тяжкого злочину;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стороною захисту недоведено можливості запобігти існуючим ризикам у кримінальному провадженні шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі п.3 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього КПК України обов`язків буде застава - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі абз.2 ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваному ОСОБА_4 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту затримання, тобто до 13.04.2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок UA0000757, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

Встановити ОСОБА_4 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, строком на два місяці з моменту внесення такої:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000007 від 21.01.2025;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1