Справа № 133/395/25
Провадження №11-сс/801/135/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Козятинського відділу окружної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000049 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2025 року ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без задоволення.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 є невиправданим, оскільки наведені у клопотанні ризики у кримінальному провадженні є недоведеними.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Козятинського відділу окружної прокуратури ОСОБА_5 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло з 20:00 години до 06:00 години та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

слідчим суддею, в порушення вимог ст. 178 КПК України, не надано оцінку усім обставинам, які необхідно враховувати під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу;

тяжкість кримінального правопорушення, за яким ОСОБА_6 оголошено підозру, указує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

можливість впливу на свідків зумовлена тим, що на даному етапі досудового провадження останні не допитані.

застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та припинити протиправну діяльність останнього.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги, з підстав, викладених у ній, та просила її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник адвокат ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_7 , заперечили проти задоволення апеляційної скарги, указали, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, заявлені ризики не доведені.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді не відповідає.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що відділенням поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В межах указаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

Відтак, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

В жодному випадку запобіжний захід не може розцінюватись, як покарання за вчинене діяння.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вважала недоведеними наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що можливе призначення в майбутньому кримінального покарання, навіть у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, не може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що підозрюваним буть вчинятись спроби ухилятись від органів досудового розслідування чи суду.

Відтак висновки слідчого судді про недоведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими.

Оцінюючи ризик впливу на свідків необхідно враховувати не лише наявність доказів про намагання здійснення такого впливу, але і стадію провадження та поведінку особи, щодо якої вирішується питання про обрання запобіжного заходу.

З матеріалів провадження слідує, що підозрюваний ОСОБА_6 на етапі досудового розслідування не визнає умислу на нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження та указує, що таке ушкодження нанесено з метою захисту від неправомірних дій потерпілого.

Указані обставини дають підстави вважати досить високим ризик впливу на свідків з метою надання відповідних показань, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, такий ризик може бути нівельований шляхом заборони особі спілкуватись зі свідками.

Відповідно до ст. 187 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, указаних у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Установлено, що підозрюваний ОСОБА_6 навчається у ОСОБА_9 , позитивно характеризується, проживає разом з матір`ю та вітчимом, раніше не судимий та до будь-якої відповідальності не притягувався, на спеціальних обліках не перебуває.

Такі дані про особу свідчать про позитивну репутацію підозрюваного.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним с. 177 КПК України.

Необхідно також урахувати положення ч. 4 ст. 194 КПК України, зокрема, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення також існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд мають право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання колегії суддів, стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ураховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, за яким ОСОБА_6 оголошено підозру, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду, відсутні підстави для застосування до останнього запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту.

Натомість на даному етапі досудового розслідування належним і достатнім запобіжним заходом, який в достатній мірі забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, може бути особисте зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно з положеннями п. п. 3, 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ураховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , його вік, сімейний та матеріальний стан, обґрунтованість підозри у вчиненні останнім тяжкого злочину, беручи до уваги характер та обсяг висунутого обвинувачення, вид та розмір покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, поведінку підозрюваного у взаємозв`язку з можливими ризиками, на які указано слідчим, колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Указаний запобіжний захід є пропорційний тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у цьому кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти як орган досудового розслідування, так і в подальшому суд.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Козятинського відділу окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України скасувати.

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

-не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утриматися від спілкування з особами, які являються потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3