Справа № 736/2219/24
Номер провадження 1-кп/736/41/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.05.2024 за №0000114 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Максаки, Менського району, Чернігівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , маючої середню спеціальну освіту, депутатом не являється, розлучена, маючої на утримання одну малолітню дитину, не маючої на утриманні осіб з обмеженими соціальними можливостями та похилого віку, раніше не судимої,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, у невстановлений спосіб, діючи умисно, з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, обіг якої заборонено, яку незаконно зберігала при собі з метою збуту до 29.06.2024.

Так, о 13 год. 42 хв., 29.06.2024, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік автобусної зупинки, та будинку № 2А по вул. Піщанівській в м. Мена, Корюківського району, Чернігівської області, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, у ході оперативної закупки, яку здійснював в якості покупця ОСОБА_7 , незаконно збула останньому один прозорий поліетиленовий зіп-пакетик з порошкоподібною речовиною - особливо небезпечною психотропною речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/8108 НЗПРАП від 02.07.2024 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса порошкоподібній речовині, становить 0,069 г. за що отримала від ОСОБА_7 , в якості оплати, грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, які раніше були оглянуті та передані останньому працівниками поліції для здійснення оперативної закупки.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, РVР віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 2).

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, тобто скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, діючи умисно, з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, незаконно повторно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - РVР, яку у подальшому незаконно зберігала при собі з метою збуту до 16.07.2024.

Зокрема, о 20 год. 11 хв. 16.07.2024, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік магазину, по вулиці Шевченка № 61 в селі Сахутівка, Корюківського району, Чернігівської області, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, у ході оперативної закупки, яку здійснював в якості покупця ОСОБА_7 , повторно, незаконно збула останньому один прозорий поліетиленовий зіп-пакетик з порошкоподібною речовиною - особливо небезпечною психотропною речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/8820-НЗПРАП від 17.07.2024 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - РVР (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан- 1-он), масою 0,0482 г, за що отримала від ОСОБА_7 , в якості оплати, грошові кошти в сумі 1500 (тисяча п`ятсот) гривень, які раніше були оглянуті та передані останньому працівниками поліції для здійснення оперативної закупки.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, РVР віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 2).

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно, тобто скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, у невстановлений спосіб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, обіг якої заборонено, яку незаконно зберігала при собі без мети збуту до 16.07.2024.

Так, у період часу з 21 год. 28 хв. по 23 год. 21 хв., 16.07.2024, у відділі поліції №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області за адресою: вул. Героїв Ато, буд. 8, м. Мена, Чернігівської області, під час затримання у порядку ст. 208 КПК України, в ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_3 працівниками поліції виявлено та вилучено поліетиленовий зіп-пакет із нашаруванням порошкоподібної речовини та поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною - особливо небезпечну психотропну речовину.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/9291-НЗПРАП від 08.08.2024 надані на дослідження речовини містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - РVР, маса РVР становить 0,0167 г та 0,5191 г. Загальна маса РVР - 0,5358 г.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, РVР віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 2).

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненого повторно, та у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину визнала, підтвердила, що в травні 2024 року вона помітила написану на стіні адресу сайту в мережі Інтернет. Обвинувачена вказала, що двічі замовила на цьому сайті психотропні речовини, та отримала їх у відповідному визначеному продавцем місті. Після отримання вказаних в обвинувальному акті психотропних речовин через знайомих розшукала покупця та двічі 29.06.2024 та 16.07.2024 продала психотропні речовини особі, яка зазначена в обвинувальному акті. Один раз неподалік автобусної зупинки, та будинку № 2А по вул. Піщанівській в м. Мена, Корюківського району, Чернігівської області, за що отримала 1000,00 грн. Інший раз в селі Сахутівка, Корюківського району, Чернігівської області та отримала 1500,00 грн. Обвинувачена вказує, що той об`єм психотропних речовин, який був вилучений у неї під час затримання вона зберігала для власного вживання. Обвинувачена щиро каялася просила суворо її не карати, вказала на те, що продавати психотропні речовини була змушена у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, адже виховує малолітню дитину самостійно, батько дитини участі у вихованні та забезпеченні дитини не приймає. Також у неї є пристаріла мати та батько інвалід, а самостійно не мала можливості утримувати сім`ю.

З врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Судом з`ясовано, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, а її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, тобто як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно, та як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Положеннями ст.ст.50, 65 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, які у відповідності до статті 12 КК України є кримінальним проступком та тяжкими злочинами.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає:

- щире каяття, яке полягає в тому, що обвинувачена щиро шкодує з приводу факту вчинення кримінального правопорушення, осуджує свою поведінку, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести покарання;

- вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, так як сім`я обвинуваченої перебувала у тяжкому матеріальному становищі, зокрема обвинувачена самостійно виховує малолітню дитину, батько не приймає участі у її вихованні з дитиною не спілкується, обвинувачена отримує невеликий дохід.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З наданих у судовому засіданні прокурором та досліджених судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, є особою молодого віку і як наслідок має небагато життєвого досвіду, вчинила кримінальне правопорушення вперше, за медичною допомогою в диспансерні психіатричне та наркологічне відділення не зверталась. Суд зважає на тяжку сімейну ситуацію обвинуваченої, зокрема ОСОБА_3 розлучена, працювала на ТОВ «Фанера Чернігів» пресувальником виробів з деревини (фанери) та отримувала мінімальну заробітну плату, самостійно утримує малолітню доньку, батько участі у вихованні та утриманні дитини не приймає з донькою не спілкується, також ОСОБА_3 має непрацездатних батьків. До того ж суд звертає увагу на те, що злочини були скоєні обвинуваченою під контролем правоохоронних органів, тяжких наслідків від них не настало.

За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

З урахуванням кількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та відомостей про особу винної, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченій, за ч. 1 ст. 309 КК України основного покарання у виді штрафу в межах санкції цієї статті, за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, основного покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції вищевказаної статті. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, на переконання суду, призначення покарання ОСОБА_3 з реальним його відбуванням поставить її сім`ю, де виховуються малолітня дитина, у ще більш тяжке матеріальне та соціальне становище, оскільки її донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде позбавлена батьківського піклування. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання за ч. 2 ст. 307 КК України з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, та покласти на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, позбавлення державної нагороди України.

З огляду на те, що судом звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути застосоване.

Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень, а також таким, що забезпечить можливість здійснення відносно неї з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 12116 грн. 48 коп. за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевказані положення КПК України та КК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна за допомогою якого було вчинено злочин, а саме: щодо мобільного телефону марки «XIAOMI» модель «REDMI 12C» IMЕI 1: НОМЕР_1 , IMЕI 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 19.08.2024.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 12116 (дванадцять тисяч сто шістнадцять) грн. 48 коп. за проведення судових експертиз.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного телефону марки «XIAOMI» модель «REDMI 12C» IMЕI 1: НОМЕР_1 , IMЕI 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 та передати його в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

спецпакет №5462738 в середині якого знаходиться поліетиленовий пакет із під чаю «Lavare» в середині якого знаходиться прозорий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, спец пакет №5727095 в середині якого знаходиться прозорий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, спец пакет №5462676 в середині якого знаходиться поламана лампочка з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору, скляна трубка з нашаруванням речовини світлого кольору, спец пакет №5462140 в середині якого знаходиться поліетиленовий зіп-пакет із залишками порошкоподібної речовини з характерним запахом білого кольору та поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною в середині світло-бірюзового кольору з характерним запахом, букальний епітелій після набрання вироком законної сили - знищити;

квитанцію № 376530075, про перерахунок грошових коштів у сумі 1000,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_4 ; квитанцію № TS213242, про перерахунок грошових коштів у сумі 1500,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_5 ; DVD-R диск Verbation 4.7 Gb, інв. №380т; DVD-R диск Verbation 4.7 Gb, інв. №377т; DVD-R диск Verbation 4.7 Gb, інв. №376т; диск DVD-R Verbation 4.7 Gb, інв. №394т; MSDHC «MIВRAND», інв. №391т; MSDHC «MIВRAND», інв. №393т; MSDHC «MIВRAND», інв. №396т після набрання вироком законної сили - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на автомобіль марки «ЗАЗ», модель «DAEWOO T3110» реєстраційний номер НОМЕР_6 , накладений НОМЕР_7 , синього кольору, VIN-код: НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_3 , та на грошові кошти, розміщені на її банківських рахунках в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», накладений ухвалою Менського районного суду Чернігівської області - скасувати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, захиснику обвинуваченої та прокурору.

Суддя ОСОБА_1