ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1350/24

Провадження № 1-кп/486/215/2024

19 грудня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 31 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000091, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, особи з інвалідністю 2 групи, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28 листопада 2013 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 28 січня 2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 317, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 20 грудня 2018 року умовно-достроково із невідбутим строком 1 рік 9 місяців 8 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2024 року близько 13:00 год. між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в тамбурному приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_3 , діючи умисно, близько 13:00 години 30 липня 2024 року, перебуваючи біля дверного проходу до тамбурного приміщення вищезазначеної квартири, в момент, коли ОСОБА_5 стояла у тамбурному приміщенні біля вхідних дверей та ніякого опору не чинила, будучи значно фізично розвинутим, завдав не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 та один удар кулаком руки в область грудної клітини потерпілої, від яких остання відчула фізичний біль, а свої протиправні дії припинив після втручання в конфлікт ОСОБА_7 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КК України, як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що дійсно 30 липня 2024 року близько 13:00 год. він прийшов до ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , квартиру відкрила потерпіла та почала його ругати. Махала руками, і щоб, вона не збила йому окуляри, він вдарив її чотири рази долонею в обличчя та один раз у грудну клітину. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що в кінці липня 2024 року ОСОБА_7 перебував у неї вдома по АДРЕСА_4 . Близько 13:00 год. прийшов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 . Вона обвинуваченому сказала піти геть, на що він вдарив її рукою в ліву частину обличчя біля ока, де було почервоніння, та біля вуха. Всього чотири удари, а потім вдарив у грудну клітину. В неї був шок. Вона відчувала сильний біль від ударів, кричала від болю.

Згідно протоколу огляду місця події від 30 липня 2024 року, місцем події є тамбурне приміщення квартири по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_5 , з її слів, були спричинені тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 06 серпня 2024 року з фототаблицею за участю потерпілої ОСОБА_5 було відтворено обставини вчиненого кримінального правопорушення, із фіксацією місця спричинення ударів та механізму їх спричинення.

Згідно довідки о 15:20 год. 30 липня 2024 року ОСОБА_5 було встановлено діагноз: забій м`яких тканин голови.

Звернення ОСОБА_5 до лікарні також підтверджує витяг з журналу реєстрації амбулаторних хворих, де зазначено, що ОСОБА_5 30 липня 2024 року о 15:20 год. звернулась до лікарні, де їй був встановлений діагноз забій м`яких тканин голови.

Відповідно до інформації, що знаходиться у журналі обліку прийому хворих у стаціонар та відмови від госпіталізації 31 липня 2024 року ОСОБА_5 звернулась до КНП «ЮМБЛ».

Перебування на стаціонарному лікуванні підтверджується медичною карткою стаціонарного хворого ОСОБА_5 в період з 31 липня 2024 року по 02 серпня 2024 року.

Згідно висновку експерта №269-М від 08 серпня 2024 року у ОСОБА_5 у наданих медичних документах будь-яких тілесних ушкоджень не описано. Діагноз: «забій м`яких тканин голови, грудної клітки, живота», не враховуються при оцінці ступеню тяжкості за умови, що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями.

Із протоколу огляду речі від 10 серпня 2024 року диску з відеофайлами з нагрудного відео-реєстратора співробітників СОГ від 30 липня 2024 року по матеріалам ЖЕО 4197 вбачається як працівники поліції разом з медичними працівниками приїжджають до потерпілої, потерпіла повідомляє їм, що 30 липня 2024 року вона відкрила двері ОСОБА_3 та попросила піти, після того, як той спитав ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_3 просто почав її бити в обличчя, в голову, в вухо та в грудину.

Викладене у протоколі огляду речі підтверджується відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора співробітників СОГ, відтвореним у судовому засіданні.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння - ч. 1 ст. 126 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується дослідженими доказами.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує особу обвинуваченого, який є пенсіонером, особою з інвалідністю 2 групи, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше судимого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та особи з інвалідністю.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази медичну довідку № 2808 від 30 липня 2024 року та диск з відеофайлами з нагрудного відео-реєстратора співробітників СОГ від 30 липня 2024 року по матеріалам ЖЕО 4197, залишити в матеріалах судової справи.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1