Провадження № 1-в/686/1028/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької областів складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання

ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритомудистанційному судовому засіданні в м. Хмельницькомув режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року

ВСТАНОВИВ:

Вироком Чернівецького апеляційного суду від 09.02.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Крім того, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)», початок строку - 28.09.2022.

17.12.2024 року засудженийзвернувся до Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням прозастосування до нього Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року, посилаючись на те, що вказаним законом вчинене ним діяння декриміналізовано і в судовому засіданні наполягає на задоволенні клопотання.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна по всіх епізодах перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на 01.01.2022 року (на 1 січня року, у якому вчинено кримінальне правопорушення).

Представник ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» в судове засідання не прибув, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд подання у його відсутності. Неприбуття вказаної особи у судове засідання, у відповідності до ч.5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»№3886-ІХ від 18.07.2024 року, відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, згідно якої дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Зі змісту вироку Чернівецького апеляційного суду від 09.02.2023 видно, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану), ОСОБА_4 вчинив у серпні - вересні 2022 року.

Зі змісту вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024 видно, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану), ОСОБА_4 вчинив у вересні 2022 року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1240 грн. 50 коп.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX від 18.07.2024, у 2022 році розмір викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481 грн.

Згідно вироку Чернівецького апеляційного суду від 09.02.2023 вартість викраденого засудженим ОСОБА_4 майна становила: 03.08.2022 4199 грн. 25 коп., 28.08.2022 5619 грн. коп., 03.09.2022 10096 грн. 02 коп., 13.09.2022 5981 грн. 60 коп., 17.09.2022 5599 грн., тобто в кожному з цих випадків вартість викраденого майна є більшою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період (станом на 01.01.2022).

Згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024 вартість викраденого засудженим ОСОБА_4 майна становила 6399 грн. та 3749 грн. 17 коп., тобто в кожному з цих випадків вартість викраденого майна є більшою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період (станом на 01.01.2022).

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року не скасовує злочинність та карність вчинених ОСОБА_4 діянь, не пом`якшує кримінальну відповідальність та будь-яким іншим чином не поліпшує становище засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 371, 372, 537, 539 КПК України, ст.5, ч.2 ст. 74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)», вручити прокурору та засудженому ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя