Справа № 159/1052/25
Провадження № 1-в/159/93/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

представника в/ч НОМЕР_1 - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель, Волинської області, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 19.03.2024 вироком Новобузького районного суду Миколаївської області за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, із застосуванням статей 62, 69 Кримінального кодексу України до покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, яке ним відбувається у в/ч НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 19.03.2024 вироком Новобузького районного суду Миколаївської області він засуджений до покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на один рік. Вважає, що відбув 2/3 призначеного вироком суду покарання. За час відбування покарання має заохочення, порушень дисципліни не допускав, характеризується позитивно як дисциплінований військовослужбовець, до виконання своїх функціональних обов`язків ставиться добре, що у сукупності доводить його виправлення і можливість застосування умовно-дострокового звільнення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Повідомив суду, що зробив відповідні висновки, запевнив, що не повторить подібної поведінки, бажає повернутися до виконання військових обов`язків.

Представник в/ч НОМЕР_1 проти задоволення клопотання не заперечив, вважає можливим повернення засудженого до виконання військових обов`язків.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив.

Суд заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 Кримінального кодексу України (далі КК України) до осіб, що зокрема відбувають покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і відбув не менше 2/3 строку покарання призначеного за умисний тяжкий злочин.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Отже, для застосування вимог ч. 2 ст. 81 КК України суду необхідно встановити як відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, так і наявності обставин, які свідчать про виправлення засудженого.

Суд встановив, що відповідно до матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засудженого 19.03.2024 вироком Новобузького районного суду Миколаївської області до покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на один рік за вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який є тяжким злочином, вчиненим умисно. Строк відбування покарання засудженому обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 19.06.2024 ОСОБА_5 зараховано до списків змінного складу, і він вважається таким, що прибув для відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні з 19.06.2024.

Отже, на час розгляду клопотання ОСОБА_5 фактично відбув покарання 8 місяців та 10 днів, тобто більше ніж 2/3 його строку.

Те, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, підтверджується його службовою карткою, відповідно до якої заходи стягнення до нього не застосовувались, він зарахований до списків тих хто виправляється 29.08.2024, а також отримав одну подяку 30.10.2024; його службовою характеристикою, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 , у якій зазначено, що засуджений характеризується позитивно, як дисциплінований військовослужбовець, до виконання своїх функціональних обов`язків ставиться відповідально, поведінкою та ставленням до праці доводить своє виправлення.

В матеріалах особової справи відсутні документи, які б спростовували виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Суд встановив, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2024 засудженому відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у зв`язку з тим, що на час його розгляду засуджений ще не відбув 2/3 його строку.

На переконання суду зазначений у ст. 539 КПК України строк встановлений для того, щоб засуджений міг довести своє виправлення сумлінною поведінкою та працею, та отримати ще, одну можливість реалізувати своє право на умовно-дострокове звільнення.

У випадку ОСОБА_5 відмова у задоволенні його клопотання не була спричинена висновками суду про те, що він не довів своє виправлення, а спричинена виключно передчасністю його звернення з клопотанням до суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, із застосуванням принципу верховенства права.

А тому, на переконання суду, застосування судом шестимісячного строку визначеного ч. 7 ст. 539 КПК України, порушило б законні права засудженого та не відповідало б принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КПК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання, наслідком чого стане повернення засудженого до виконання ним військових обов`язків, що відповідатиме інтересам суспільства в умовах воєнного стану.

Керуючись статтями 81, 537, 539 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

На підставі статті 81 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 19.03.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України, умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 3 (три) місяці 20 (двадцять) днів тримання в дисциплінарному батальйоні.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1