Провадження № 1-кс/185/1451/24
16 грудня 2024 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що мешканка с. В`язівок Павлоградського району, Дніпропетровської області - ОСОБА_5 , 1986 року народження, користуючись послугами ТОВ «Нова пошта», у том числі через автоматизовані станцій прийому та видачі малогабаритних відправлень (поштомати), розповсюджує психотропні речовини потенційним покупцям, шляхом відправлення таких посилок, що містять психотропні речовини.
Під час розслідування у даному кримінальному провадженні також встановлено, що 06 грудня 2024 року, в період часу з 14 год. 46 хв. до 14 год. 49 хв., ОСОБА_5 , застосовуючи вигадані данні, використовуючи тимчасовий номер телефону, через поштомат відділення № 5045 ТОВ «Нова пошта», перебуваючи на вул. Степового Фронту,15 в м. Павлограді Дніпропетровської області, відправила декільком адресатам посилки, що містять психотропні речовини, здійснивши тим самим повторне пересилання, з метою збуту, психотропних речовин.
Під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 261, 262 КПК України:
03 грудня 2024 року було оглянуто чотири відправлення, в кожному з яких виявлено згортки, перемотані ізоляційною стрічкою.
06 грудня 2024 року було оглянуто п`ять відправлень, в кожному з яких виявлено згортки, перемотані ізоляційною стрічкою.
Під час проведення 03 грудня 2024 року огляду відправлень, з поверхні п`яти сліп-пакетів, в яких були виявлені речовини (які перебували в згортках), за використанням марлевих тампонів було зроблено змиви.
Під час проведення 06 грудня 2024 року огляду відправлень, з поверхні п`яти сліп-пакетів, в яких були виявлені речовини (які перебували в згортках), за використанням марлевих тампонів було зроблено змиви.
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений транспортний засіб, оскільки він є речовим доказом у кримінальному провадженні, до якого необхідний доступ експертам які будуть проводити експертизу, а також може містити інші відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин під час розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України,слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на:
- п`ять марлевих тампонів, за використанням яких було зроблено змиви з поверхонь сліп-пакетів із речовинами, під час проведення 03 грудня 2024 року огляду кореспонденції;
-п`ять марлевих тампонів, за використанням яких було зроблено змиви з поверхонь сліп-пакетів із речовинами, під час проведення 06 грудня 2024 року огляду кореспонденції.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1