Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/535/2025 У Х В А Л А
24.01.2025р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
06.09.2024р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Згідно повідомлення, в середині березня 2024 року ОСОБА_6 , зателефонував раніше знайомому йому ОСОБА_7 та запропонував здійснити обмін автомобіля «Mersedes Vito», який перебував у розпорядженні ОСОБА_7 на автомобіль «AUDI А4» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його розпорядженні із доплатою ОСОБА_6 в сумі 250 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився. 29.03.2024р. на підставі досягнутої усної домовленості ОСОБА_7 та ОСОБА_6 здійснили обмін зазначених автомобілів, обмінявшись при цьому реєстраційними документами на них.
В подальшому 05.07.2024 року ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля «AUDI А4», д.н.з. НОМЕР_1 рухався в межах Вознесенського району Миколаївської області та був зупинений працівниками поліції. В ході перевірки документів на вказаний автомобіль, було виявлено ознаки їх підробки, у зв`язку з чим даний автомобіль із документами був вилучений працівниками поліції. Знаходячись на місці зупинки, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що працівники поліції зупинили його на раніше отриманому від ОСОБА_6 автомобілі «AUDI А4» та виявили ознаки підробки реєстраційних документів на нього, у зв`язку з цим вилучили документи та автомобіль. ОСОБА_6 , вислухавши ОСОБА_7 , повідомив, що зараз під`їде до місця пригоди та наказав ОСОБА_7 готувати гроші в розмірі 500 доларів США для того, щоб він зміг вирішити питання щодо повернення ОСОБА_7 автомобіля.
Через деякий час ОСОБА_6 прибув до місця зупинки ОСОБА_7 та разом з останнім та працівниками поліції направився до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області. В управлінні поліції, поки з ОСОБА_7 проводились необхідні слідчі дії, ОСОБА_6 перебував у приміщенні управління. Після завершення слідчих дій та повернення автомобіля ОСОБА_7 під зберігальну розписку, за кермо автомобіля «AUDI А4» сів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 сів поряд як пасажир. Дорогою, підвозячи ОСОБА_7 додому, ОСОБА_6 повідомив останньому, що потерпілий винен йому 500 доларів США за те, що ОСОБА_6 нібито «вирішив питання» щодо повернення автомобіля ОСОБА_7 працівниками поліції. Висадивши ОСОБА_7 біля його будинку за адресою: с. Мартинівське, вул. Шкільна, 40, ОСОБА_6 , в свою чергу, продовжуючи перебувати за кермом автомобіля, автівку ОСОБА_7 не повернув та поїхав у невідомому напрямку. Свої дії останній аргументував тим, що поверне авто, коли ОСОБА_7 віддасть йому гроші.
11.07.2024р. ОСОБА_7 у Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області отримав ухвалу про накладення арешту на передану йому на зберігання автівку «AUDI А4» д.н.з. НОМЕР_2 без права відчуження та разом із своїм батьком ОСОБА_8 направився за адресою проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , щоб забрати в нього автомобіль. Прибувши на місце, автомобіля «AUDI А4» поблизу вказаного будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не виявили. Тоді ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та попросив його вийти до них з батьком для розмови, на що останній погодився.
В ході розмови ОСОБА_6 висунув вимогу передачі йому 1000 доларів США ОСОБА_7 за повернення автомобіля, на що останній повідомив ОСОБА_6 , що відповідно до ухвали суду, на автомобіль накладений арешт. ОСОБА_6 відповів, що йому все одно та, якщо грошей він не отримає, то розпорядиться автівкою на свій розсуд. На цьому розмова була завершена.
В подальшому ОСОБА_6 впродовж дня 11.07.2024 декілька разів телефонував ОСОБА_7 та вимагав передати йому грошові кошти в сумі 1000 доларів США, інакше він продасть машину, на що потерпілий відмовлявся та пояснював, що в нього немає грошей.
12.07.2024р. року в ранковий час ОСОБА_7 разом із батьком ОСОБА_8 направились за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передав йому частину грошових коштів, які вимагав ОСОБА_6 , в сумі 500 доларів США, щоб забрати автомобіль «AUDI А4», який мав перебувати в нього на відповідальному зберіганні. Після довгих вмовлянь з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_6 погодився віддати автомобіль потерпілому за умови, що той віддасть йому другу частину неіснуючого боргу в розмірі 500 доларів США найближчим часом.
Так, 02.08.2024 ОСОБА_6 прибув до місця проживання ОСОБА_7 , а саме до домоволодіння АДРЕСА_3 , де реалізуючи умисел на вимагання грошових коштів в сумі 500 доларів США, з метою залякування потерпілого ОСОБА_7 наніс останньому удар в область обличчя, та із висловленням погроз застосування до потерпілого насильства в подальшому та нанесення останньому тяжких тілесних ушкоджень, повідомив, що, якщо потерпілий не віддасть йому 500 доларів США, то він його «скалічить».
05.09.2024р. ОСОБА_7 разом із своїм батьком ОСОБА_8 перебували біля магазину «Аленушка» за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Михайлівська, 5. ОСОБА_6 , рухаючись на власному авто повз вказаний магазин, побачив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та зупинився, припаркувавши автомобіль на узбіччі. Між чоловіками відбулась розмова, в ході якої ОСОБА_6 , почав висловлювати погрози позбавлення ОСОБА_7 життя та застосування насильства до останнього, у разі невиконання його вимог.
ОСОБА_7 , в свою чергу, діючи під контролем працівників поліції в ході проведення негласної слідчої розшукової дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, повідомив ОСОБА_6 , що грошові кошти в нього знаходяться дома, на що ОСОБА_6 висловив готовність направитись за адресою проживання ОСОБА_7 невідкладно. Прибувши за адресою проживання ОСОБА_7 до АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 зайшов до приміщення свого будинку, а ОСОБА_6 залишився очікувати на нього біля будинку. Вийшовши через деякий час з будинку, ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 500 доларів США в якості сплати за неіснуючий борг. ОСОБА_6 забрав грошові кошти, сів до автомобілю та поїхав, після чого о 15.45 був затриманий працівниками поліції на підставі ст. 208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.09.2024р. щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до на 60 днів, а саме до 03.11.2024р. включно.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.12.2024р. щодо ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30.01.2025р. включно.
Слідчий звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що для завершення досудового розслідування необхідно: отримати висновки судово-медичної та лінгвістичної експертиз; розсекретити матеріали НСРД; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та направити до суду. Між тим на даний момент ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу, залишилися й на даний час.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний та захисник заперечили проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, або визначити розмір застави.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого корисливого злочину, поєднаного із погрозами насильства до потерпілого та санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Така підозра є обґрунтованою та підтверджується інформацією УСБУ в Миколаївській області щодо ймовірної причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_7 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення від 05.08.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.08.2024; випискою із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 (щодо тілесних ушкоджень отриманих ним 02.08.2024); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.09.2024; протоколом огляду місця події, в ході якого вилучено автомобіль, на якому ОСОБА_6 пересувався 05.09.2024 та в якому ймовірно знаходяться грошові кошти, отримані ОСОБА_6 від ОСОБА_7 в якості оплати неіснуючого боргу в ході проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 05.09.2024, в ході якого було проведено особистий обшук затриманого та виявлено свідоцтво транспортного засобу на автомобіль європейської реєстрації; протоколом про результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи №64/104 від 04.09.2024 (стосовно потерпілого ОСОБА_7 за 28.08.2024); іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, з яких ще не знято гриф секретності «таємно».
При обранні та продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчими суддями було враховано тяжкість покарання за вчинений особливо тяжкий корисливий злочин; взято до уваги, що ОСОБА_6 хоча й одружений та має на утриманні малолітню дитину, однак раніше судимий за тяжкий злочин ч. 2 ст. 289 КК України (угон транспортного засобу), належних висновків не зробив, вчинив даний злочин в період іспитового строку, не має ані постійного, ані тимчасового офіційного місця роботи, тобто у нього відсутні будь-які легальні джерела доходу; добровільно злочинні дії не припинив, поки не був затриманий працівниками правоохоронного органу; враховано початкову стадію досудового розслідування та проведення заходів, направлених на встановлення повного кола свідків, інших можливих осіб, причетних до злочину; взято до уваги, що підозрюваному відома адреса місця мешкання потерпілого його контактні дані та свідків, за такого були встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, які визнано доведеними та вагомими.
На даний час, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває у кінцевій стадії, вбачається, що встановлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України хоча й не зникли, однак зменшились, що є підставою до продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Керуючись вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи суму застави як альтернативного запобіжного заходу враховуються обставини кримінального правопорушення, його мотив та тяжкість, особа та матеріальний стан підозрюваного, за такого слідчий суддя вважає, що застава в сумі 151 400 грн. здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є для нього завідомо непомірною.
Керуючись ст.ст. 183, 199 КПК України, -
Клопотання задовольнити, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.03.2025р. включно.
Звільнити ОСОБА_6 з під варти у разі внесення застави в сумі 151400 грн.
У разі звільнення ОСОБА_6 під заставу зобов`язати його прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду, а також на строк до 05.03.2025р.: повідомляти про зміну місця мешкання та засобів зв`язку; не виїжджати за межі м. Вознесенськ; здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1