У Х В А Л А

25.02.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_6 яка діє через свого представника ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 08 листопада 2024 року, -

встановив:

ОСОБА_6 , яка діє через свого представника адвоката ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову заступника начальника ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 08 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0002332 від 02 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування поданої скарги заявник ОСОБА_6 зазначає, що постановою заступника начальника ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження №0002332 від 02.09.2019 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Заявник вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних і можливих слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не вчинено дій для отримання доказів вчинення кримінального правопорушення та не надано їм належної оцінки. Постанова слідчої ґрунтується на суб`єктивних припущеннях, що не підтверджуються об`єктивними даними, тобто порушує право потерпілої сторони, у зв`язку із чим існує потреба у зверненні до суду для відновленням порушеного права. Просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав з підстав, що наведені в скарзі. Додатково пояснив, що органом досудового розслідування проведено розслідування даного кримінального провадження однобічно, упереджено, з єдиною метою, щоб довести факт самогубства ОСОБА_7 , хоча матеріали справи спростовують дану обставину. Вважає рішення про закриття кримінального провадження незаконним та передчасним.

Заступник начальник ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти скарги заперечила, просила відмовити в її задоволенні, оскільки постанова 08 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0002332 від 02 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України є належним чином вмотивованою, відповідає вимогам КПК України та підтверджується сукупністю зібраних матеріалів досудового розслідування, що проводилось з 2019 року.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги ОСОБА_6 . Вказував, що наведені в скарзі підстави та мотиви для скасування постанови про закриття кримінального провадження №0002332 від 02 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України є надуманими, досудове розслідування даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, а оскаржувана постанова є законною та відображає всю сукупність встановлених обставин даного кримінального провадження.

На вимогу суду слідчим надано матеріали кримінального провадження №0002332 від 02 вересня 2019 року.

Заявник ОСОБА_6 є потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши скаргу, долучені до неї документи та витребувані судом матеріали кримінального провадження №0002332 від 02 вересня 2019 року, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до статті 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої вказаної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В той же час, статтею 284 КПК України закріплено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких - встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

За результатами проведеного досудового розслідування 08 листопада 2024 року заступником начальника ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0002332 від 02 вересня 2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України, оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно зі ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що 16.07.2024 матеріали кримінального провадження № 0002332 від 02.09.2019 в повному обсязі були надані на ознайомлення стороні провадження, а саме адвокату ОСОБА_3 . Починаючи з 16.07.2024 до моменту прийняття рішення про закриття а саме до 08.11.2024 будь яких клопотань про проведення слідчих (розшукових) чи процесуальних дій ні від сторони захисту ні від самої потерпілої ОСОБА_6 в орган досудового розслідування не надходило.

Що стосується поданої скарги, слід зазначити, що заявник посилається на неповний об`єм проведених слідчий (розшукових) дій органом досудового розслідування, однак в поданій скарзі не зазначено конкретно які саме слідчі (розшукові) чи процесуальні дії в кримінальному провадженні не проведені та які слід провести. На додатково поставлене запитання адвокат ОСОБА_3 теж не зміг пояснити які слідчі (розшукові) чи процесуальні дії він вважає за необхідне провести в кримінальному провадженні задля досягнення, на його думку, позитивного результату.

За матеріалами наданого кримінального провадження № 0002332 від 02.09.2019 слідчим суддею встановлено наступне.

В ході досудового розслідування проведено судово медичну експертизу трупа ОСОБА_7 результати якої викладено у висновку експерта № 841/2019. Відповідно до вказаного висновку встановити причину смерті ОСОБА_7 не надається можливим через виражені ознаки гниття. Однак, беручи до уваги наявність странгуляційної борозни на шиї, що є видовою ознакою смерті при странгуляційній асфіксії, а також результати судово гістологічної експертизи, не виключено, що смерть могла наступити внаслідок механічної асфіксії через повішання в петлі. При судово медичній експертизі трупа ОСОБА_7 окрім странгуляційної борозни у верхній частині шиї, котра є видовою ознакою смерті при странгуляційній асфіксії, жодних тілесних ушкоджень виявлено не було. При судово токсикологічній експертизі трупа ОСОБА_7 , було виявлено етиловий спирт в кількості 2,02%. У вказаному висновку вказано, що враховуючи розвиток трупних змін смерть ОСОБА_7 могла настати біля трьох діб до розтину його тіла.

В ході досудового розслідування слідчим було допитано судово медичного експерта ОСОБА_8 яка повідомила, що 03.09.2019 нею проводилась судово медична експертиза трупа ОСОБА_9 . На момент проведення розтину труп знаходився у стані виражених гнильних змін а саме потемніння шкірних покривів до буро зелено чорного кольору, на голові, шиї, тулубі та кінцівках з ослизненням мяких тканин шкіри, відшаруванням надшкірниці та утворенням гнильних міхурів, виповнених буро чорною гнильною рідиною а також виражених гнильних змін внутрішніх органів що також підтверджується даними судово гістологічної експертизи внутрішніх органів та шкіри з ділянки шиї саме тому встановити причину смерті ОСОБА_7 під час проведення експертизи не надалось можливим. Однак в ході допиту ОСОБА_8 вказала, що оскільки труп перебував у стані виражених гнильних змін тому категорично висловитись про причину смерті не виявилось можливим, проте наявність странгуляційної борозни на шиї та даних результатів судово гістологічної експертизи можна вважати, що смерть могла настати внаслідок механічної асфіксії внаслідок повішання в петлі.

Припущення заявника з приводу того що петля на шиї ОСОБА_7 могла бути затягнута сторонньою особою коли той перебував в напівсидячому положенні з наступною верхньою фіксацією не підтверджуються іншими доказами, оскільки будь яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 крім ординарної странгуляційної борозни не було виявлено, будь яких слідів ковзання мотузки на шиї не було, жодних наркотичних, психотропних речовин під час проведення розтину трупа виявлено не було, окрім цього, будь яких слідів боротьби, волочіння, чи банально порушеної обстановки в квартирі теж не було, що підтверджується допитами свідків у кримінальному провадженні, як тих, які виявили тіло так і понятих, власника житла. А також дана обставина підтверджується проведеними судовими експертизами у кримінальному провадженні в тому числі і ДНК експертизи мотузки.

Так, 22.07.2020 слідчим було винесено постанову про призначення молекулярно генетичної експертизи мотузки з петлею, яка була знята з трупа ОСОБА_7 та мотузки, вилученої з підлоги поблизу трупа. Відповідно до висновку експерта № 8-596 від 31.07.2020 на мотузках, представлених на експертизу виявлено генетичні ознаки клітин з ядрами які співпадають з генетичними ознаками клітин з ядрами ОСОБА_7 . Відповідно до цього висновку можна стверджувати, що ніхто, окрім ОСОБА_7 не тримав у руках представлені на молекулярно генетичну експертизу мотузки.

Відповідно до висновку експерта № 304/к додаткової судово медичної експертизи ексгумованого трупа ОСОБА_7 встановити причину смерті ОСОБА_7 не є можливим через виражені гнильні зміни, що викликали деструкцію внутрішніх органів, достовірних проявів зажиттєвих травматичних змін, дії фізичних факторів, проявів механічної асфіксії чи летальних кількостей хімічних речовин в трупі виявлено не було.

Під час огляду місця події по АДРЕСА_1 02.09.2019 будь яких слідів боротьби, волочіння, тощо виявлено не було, обстановка у квартирі порушеною не була про що свідчить протокол огляду місця події від 02.09.2019 та додана до нього фото таблиця. Окрім цього вказаний факт повністю підтверджується показами свідків, понятих та власника житла, де було знайдено тіло ОСОБА_7 .

Крім цього, вжитими заходами забезпечення кримінального провадження було встановлено, що останньою з ким спілкувався ОСОБА_7 є його мама заявник ОСОБА_6 . Спілкування ОСОБА_7 та його мами ОСОБА_6 відбувалось 31.08.2019 о 19.12 год. однак тривалість телефонних розмов була доволі короткою, а саме їх тривалість була - 15 сек., 1 сек., 7 сек., 25 сек., 4 сек., 27 сек. Останнє з`єднання між вказаними абонентами було о 19.46 год. Такий темп розмови може свідчити про конфлікт, який склався між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 який підтверджений показами ОСОБА_10 дружини ОСОБА_11 .

Однак, вказану обставину заперечила потерпіла ОСОБА_6 , яка в своїх поясненнях вказувала, що вони із сином ОСОБА_7 поспілкувались добре і син був в хорошому настрої, розповідав про життя, однак дані пояснення не спростовують висновку, який зроблено слідчою в оскаржуваній постанові.

Слід також зазначити, що 06.10.2021 на підставі ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова було здійснено тимчасовий доступ до банківських рахунків ОСОБА_7 , відкритих в АТ КБ «Приват Банк». Відповідно до отриманих матеріалів тимчасового доступу вбачається, що ОСОБА_7 звертався установ які спеціалізуються на швидкому наданні грошових коштів в кредит: ТзОВ КУ «Європейська кредитна група», ТОВ «ФК Інвест Фінанс»,ТОВ «СС Лоун»,ТОВ «ФК Елаєнс», ТзОВ «Мілоан», ТОВ «ФК Верона», тощо якими в погашення боргу автоматично знімались грошові кошти з банківського рахунку ОСОБА_7 . Окрім цього в ході тимчасового доступу було встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово здійснювала грошові перекази своєму сину ОСОБА_7 .

З метою перевірки і уточнення отриманих відомостей по руху коштів банківських рахунків ОСОБА_7 відкритих в АТ КБ «Приват Банк» слідчим було скеровано ряд запитів в вищевказані кредитні установи. У відповідь на запити було отримано інформацію про те, що ОСОБА_7 дійсно укладав договори, з деякими установами по декілька разів, про надання фінансового кредиту. Деякі заборгованості було сплачено після смерті ОСОБА_7 (ТзОВ «Мілоан» - заборгованість погашена 28.09.2019)

З метою перевірки інформації про те, чи дійсно ОСОБА_7 користувався послугами ломбардів слідчим було скеровано запити в ряд установ а саме: ломбард «Благо», ломбард «Експрес гроші, ломбард «Експерт», ломбард «Комод», ломбард «Золотко», ломбард «Копілочка», ломбард «Україна, ломбард «Сейф», тощо.

В подальшому, органом досудового розслідування було отримано відповідь на запит з ломбарду «Повне товариство «Ломбард донкредит ТзОВ» Інтер ріелті» і компанія» (до реорганізації ломбард «Благо») про те, що ОСОБА_7 неодноразово здавав мобільні телефони «Meizu» та «Xiaomi» під заставу.

Про наявність боргових зобов`язань перед кредитними установами також свідчать і покази свідків у кримінальному провадженні а саме - ОСОБА_12 начальника факультету ракетних військ та артилерії НАСВ ім.. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 начальника курсу ракетних військ та артилерії НАСВ ім.. ОСОБА_13 , ОСОБА_15 заступника начальника факультету з морально психологічного забезпечення ракетних військ і артилерії НАСВ ім. ОСОБА_13 , ОСОБА_16 курсанта НАСВ ім.. ОСОБА_13 , ОСОБА_17 а також допити дружини ОСОБА_7 ОСОБА_18 . Окрім цього згідно показів ОСОБА_18 її чоловік ОСОБА_7 любив красиве життя та їх відносини з 2018 року різко погіршились оскільки останній часто вживав алкоголь, вчиняв сварки та скандали, мав боргові зобов`язання перед кредитними установами. Саме тому, згідно показів ОСОБА_18 , вона покинула його та поїхала в м. Київ. В своїх неодноразових допитах ОСОБА_18 також зазначала що ОСОБА_7 мав часті конфлікти з мамою ОСОБА_6 оскільки остання мусіла замість нього сплачувати боргові зобов`язання.

Про конфлікти ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_19 розповідала і керівництву Національної академії сухопутних військ імені П. Сагайдачного а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 які підтвердили це в свої показах.

Відповідно до допиту ОСОБА_20 заступника начальника Національної академії ім.. ОСОБА_13 ним було організовано комісію за напрямками де в подальшому в ході отримання пояснень як від дружити так і від співслуживців ОСОБА_7 було встановлено, що в останнього були борги перед різними фінансовими установами та конфлікти з дружиною та батьками. На думку свідка, причинами вчинення самогубства ОСОБА_7 є нездатність вирішення фінансових питань щодо погашення боргу, моральна нестійкість, а також проблеми у сімейному житті.

Свідок ОСОБА_21 також вказав, що причиною вчинення самогубства ОСОБА_7 є погіршення відносин із рідними та боргові зобов`язання перед кредитними фірмами.

Відповідно до допиту свідка ОСОБА_22 власника квартири яку орендував ОСОБА_7 вбачається, що останній дуже часто протерміновував орендну плату за житло, і таку за нього сплачувала мама ОСОБА_6 . Окрім цього ОСОБА_22 зазначив, що йому відомо про факт здачі речей ОСОБА_7 в ломбарди оскільки останній сам про це неодноразово зазначав. В своєму допиті ОСОБА_22 також вказав, що ОСОБА_7 неодноразово вчиняв конфлікти із своєю дружиною ОСОБА_23 і той робив йому зауваження з даного приводу оскільки скаржились сусіди. Зі слів свідка йому відомо про те, що в ОСОБА_7 були фінансові труднощі оскільки останній сам про це розповідав.

Відповідно до допитів ОСОБА_22 як ОСОБА_18 так і ОСОБА_6 було відомо про те, що це саме він здійснював прибирання в квартирі після транспортування трупа ОСОБА_7 в приміщення моргу оскільки рідина з трупа ОСОБА_7 просочилась в килим та підлогу і в квартирі був доволі різкий трупний запах. Окрім цього ОСОБА_22 в своєму допиті зазначив, що під час проведення огляду місця події 02.09.2019 обстановка в квартирі порушеною не була, не було ні слідів боротьби ні слідів волочіння. Також ОСОБА_22 зазначив, що в квартирі було багато пустих пляшок з під алкоголю, залишки їжі які він теж прибрав та викинув в смітник. Чому ОСОБА_6 та її захисник зазначають що не встановлений факт того хто саме проводив прибирання свідку не відомо.

Окрім цього, відповідно до допиту свідка ОСОБА_22 . ОСОБА_19 особисто була в приміщенні квартири у якій її чоловік вчинив самогубство шляхом повішання 03.09.2019, прибирала в квартирі та забирала речі останнього, що також підтверджує в своїх показах свідок ОСОБА_17 який був разом із нею в приміщенні квартири.

В ході досудового розслідування, згідно показів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 (співслуживців), було встановлено, що ОСОБА_7 мав часті конфлікти із дружиною.

Відповідно до матеріалів службового розслідування проведеного посадовими особами НАСВ ім. П. Сагайдачного вбачається, що причинами, які призвели до самогубства останнього слід вважати нездатність ОСОБА_7 вирішити фінансові питання щодо погашення боргу, моральну нестійкість, легкодухість а також проблеми у сімейному житті.

Про те, що ОСОБА_7 любив «красиве життя» свідчить допит свідка ОСОБА_15 який зазначив, що ОСОБА_7 харчувався в дорогих ресторанах, їздив на таксі, вів себе доволі відкрито, жив на орендованій квартирі. Свідку було відомо що ОСОБА_7 часто зловживав алкоголем, однак поза службою.

19.08.2022 слідчим було винесено постанову про призначення посмертної комплексної судової психолого психіатричної експертизи ОСОБА_7 . Відповідно до висновку судово психіатричного експерта № 592 від 04.11.2021 під час описаних в постанові подій міг перебувати в емоційному стані, пов`язаному з переживаннями щодо свого сімейного, фінансового та морального становища, тому на фоні алкогольного сп`яніння це могло викликати особистісну кризу та суїцидальну поведінку.

На переконання слідчого судді, оскаржувана постанова прийнята за результатами оцінки отриманих в ході слідства доказів та відсутності об`єктивних і достатніх доказів вважати, що наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Слідчим в оскаржуваній постанові встановлено, що смерть ОСОБА_7 , 1993 року народження настала внаслідок самогубства.

В постанові також зазначено, що про факт скоєння самогубства ОСОБА_7 свідчила обстановка на місці виявлення трупу та характер странгуляційної борозни на шиї трупа, вузол знаходився збоку на лівій боковій поверхні шиї тобто на ділянці, доступній для зав`язування власною рукою, окрім цього саме положення странгуляційної борозни яка була направлена знизу вверх та з права на ліво та яка була замкнутою також свідчила про вчинення ОСОБА_7 самогубства.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя приходить до переконливого та обґрунтованого висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідча діяла в межах норм чинного законодавства, перевірку проведено належним чином, зібрано і вивчено необхідні матеріали, проведено інші необхідні слідчі дії, надано їм належний аналіз та виходячи із зібраних даних, на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, прийнято вмотивовану, обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать про те, що органом досудового розслідування проведено повну та об`єктивну перевірку, а стороною заявника не надано суду доказів, які б могли слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови з мотивів наведених у скарзі.

Крім цього, підстав, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування і дослідженні обставин кримінального провадження, що стали приводом для винесення вищезгаданої постанови, слідчим суддею не встановлено.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства і доходить обґрунтованого висновку, що під час кримінального провадження вжиті всі відповідні заходи для встановлення істини по справі, а прийнята слідчою постанова про закриття кримінального провадження є такою, що відповідає загальним засадам кримінального провадження та є обґрунтованою і законною.

Будь-яких доказів на спростування висновків слідчої під час розгляду скарги не подано, тому ретельно перевіривши доводи, які були викладені в скарзі, проаналізувавши та давши їм оцінку, як повноті перевірки, так і наявності підстав для закриття кримінального провадження та із огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки у межах цього кримінального провадження було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог статті 94 КПК України, із точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення статті 2 КПК України.

Всупереч доводам сторони заявника, постанова про закриття кримінального провадження, за своїм змістом відповідає вимогам статті 110 КПК України, у тому числі щодо мотивів її прийняття, її обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, зокрема, щодо підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.

Таким чином, вимоги скарги про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження є безпідставними та не підтверджені належними доказами, а відтак скарга задоволенню не підлягає.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Керуючись ст. ст. 2, 214, 303, 306, 307, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову заступника начальника ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ОСОБА_5 від 08.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0002332 від 02.09.2019 року за ч. 1 ст. 115 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду у порядку, передбаченому статей 309, 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1