Справа № 462/7047/24
провадження 1-кс/462/106/25
У Х В А Л А

13 лютого 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження. Покликається на те, що 31.12.2024 року дізнавачем СД ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності у даному випадку складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому зазначає, що копію постанови отримала 14.01.2025 року, поштовою кореспонденцією. В обґрунтування скарги посилається на те, що досудове розслідування проведено однобічно, упереджено, неповно з припущеннями, що свідчить про порушення вимог КПК України. Зазначення у постанові про закриття провадження, що згідно висновку експерта № 318 від 22.04.2024 року синці на лівому передпліччі утворилися від дії тупих предметів, ймовірно від металевої хвіртки, по якій потерпіла ОСОБА_3 стукала, спираючись на неї, є припущенням дізнавача, її суб`єктивною оцінкою. Дізнавач оцінила її покази та покази ОСОБА_6 критично, надаючи перевагу свідкам, вказуючи (10), які не були присутніми при заподіянні їй тілесних ушкоджень.Також дізнавач бере до уваги покази працівників поліції, що приїхали на виклик після нанесення їй ударів ОСОБА_7 , але їхні покази не є повними і частково не відповідають відео зняте з їхніх нагрудних камер. Вказує на те, що ОСОБА_7 в слідчому експерименті 11.11.2024 року, який проводився за його участі, чітко вказує, що він підбіг до її брами на вул. Моторна, 104, разом з ОСОБА_8 , про що і свідчить також ОСОБА_9 . Свідками нанесення їй травми були ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , але дізнавач слідчого експерименту з Феберським, який є безпосереднім свідком, не проводила. Оскільки відео-файли з камер поліцейських містять інформацію, яка сприяє слідству, вона повторно в усній та письмовій формі заявляла клопотання в яких просила повторно зробити огляд 10 файлів, але дізнавачем ці процесуальні дії були не виконані. Також вказує, що згідно висновку експерта № 697 від 24.09.2024 року, в якому зазначено, що беручи до уваги дані матеріалів кримінального провадження, протоколи допитів потерпілої, свідків, протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 , механізм виникнення синців на лівому передпліччі може відповідати показам, які вона надала під час слідчого експерименту від 10.06.2024 року із нею.Згідно висновку експерта № 696 від 24.09.2024 року в якому зазначено, що беручи до уваги дані матеріали кримінального провадження, протоколи допитів свідка ОСОБА_6 , потерпілої, свідків, протоколи проведення слідчого експерименту, механізм виникнення синців на лівому передпліччі ОСОБА_3 може відповідати показам, які надала свідок ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту від 09.07.2024 року із нею.Згідно висновку експерта № 859 від 15.11.2024 року в якому зазначено, що з метою встановлення ймовірного механізму виникнення синців на лівому передпліччі у ОСОБА_3 , які зафіксовані у «Висновку експерта № 318» від 22.04.2024 року, відповідно до даних протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 , доцільно проведення додаткового слідчого експерименту за участю лікаря судово-медичного експерта. Згідно висновку експерта № 880 від 29.11.2024 року в якому зазначено, що беручи до уваги дані матеріалів кримінального провадження, а саме показів свідків, в тому числі ОСОБА_11 потерпілої ОСОБА_3 , протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 та враховуючи характер, кількість, локалізацію, розташування (розташування на різних анатомічних поверхнях руки), розміри синців на лівому передпліччі у ОСОБА_3 , які зазначені у «Висновку експерта № 318» від 22.04.2024 року, механізм їх утворення згідно показів у ОСОБА_11 які він надав під час проведення слідчого експерименту із ним 27.11.2024 року, є малоймовірним.Крім цього, у відповідності до висновків судово-медичних експертиз спростовуються покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , про те, що потерпілій ОСОБА_3 ніхто тілесних ушкоджень не наносив в противагу належним та допустимим доказам потерпілої ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_6 , яка була безпосереднім очевидцем події, що мала місце 20.04.2024 року. З огляду на висновки судово-медичних експертиз очевидним є той факт, що тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому передпліччі у потерпілої ОСОБА_3 , заподіяні їй 20.04.2024 року ОСОБА_11 , а не ОСОБА_3 самою собі об металеву браму.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та її представник підтримали доводи наведені у скарзі, просили таку задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Дізнавач СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду скарги, не з`явилася в судове засідання, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, а також скерувала на адресу суду матеріали кримінального провадження № 0000233 від 22.04.2024 року.

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, які зазначили, що не було проведено слідчого експерименти з ОСОБА_17 , який був безпосереднім свідком, не взято до уваги висновок експертизи, яким спростовано покази ОСОБА_11 , зокрема щодо того, що вона сама заподіяла собі тілесні ушкодження, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000233 від 22.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК України).

Відповідно до ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.Перевірка обставин події, викладених в заяві про кримінальне правопорушення, здійснюється слідчим, дізнавачем за допомогою процесуальних дій, у порядок і спосіб, передбачених розділом ІІІ КПК України.

Згідно ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (ст. 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (ст. 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (ст. 242-243 КПК).

Згідно вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи зі змісту ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчим суддею встановлено, що постановою дізнавача СД ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 року дане кримінальне провадження № 0000233 від 22.04.2024 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

В оскаржуваній постанові підставою для закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова дізнавача має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті кримінального провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування. Зокрема, дізнавач не провела слідчого експерименту з ОСОБА_8 , який згідно скарги та матеріалів кримінального провадження був безпосереднім свідком події, яка мала місце 20.04.2024 року. Також у постанові про закриття кримінального провадження від 31.12.2024 року дізнавачем зазначено, що покази потерпілої ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_6 слід оцінювати критично, оскільки такі покази суперечать показам інших 10 свідків, присутніх під час події; в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження під час конфлікту в ході котрого цілеспрямованих ударів їй ніхто не наносив, що виключає умисел та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, що виключає ознаки ч. 1 ст. 125 КК України, однак дізнавачем в порушення вимог ст. 110 КПК України не надано у постанові оцінки всім обставинам справи, зокрема проведеним експертизам на підставі слідчих експериментів.

Враховуючи наведене, у постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не в повній мірі обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій вона прийшла до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові дізнавача, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. 2, 284 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31.12.2024 року про закриття кримінального провадження.

Витребувані слідчим суддею матеріали кримінального провадження № 0000233 від 22.04.2024 року повернути у СД ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 14.02.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Оригінал ухвали.