ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3485/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/981/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.111-1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) у режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Кислівка Куп`янського району Харківської області, незаміжнью, з вищою освітою, станом на 17 червня 2022 року працювала на посаді заступника директора з виховної роботи Куп`янського ліцею № 8 Куп`янської міської ради Харківської області, яка зареєстрована за адресою: Харківська область, Куп`янський район, село Кислівка, вулиця Залізнична, будинок 3, раніше не судима,-

визнано винною у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.111-1 КК України та їй призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, державного управління та контролю, місцевого самоврядування у сфері освіти строком на 10 років.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_8 рахується з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту її фактичного затримання.

Строк відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади ухвалено рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Обраний ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07 березня 2023 року в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишений незмінним.

Як встановив суд, під час окупації м. Куп`янськ Харківської області, у невстановлений час, але не пізніше серпня 2022 року, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_8 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї. Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на даний час представники влади РФ, всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжується 3 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України від 07.02.2023 № 8419 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-IX «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» Російська Федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

З початку військової агресії рф, на територіях, які опинилися в окупації, серед яких було і смт.Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, представники держави-агресора створили незаконні органи влади, які почали впроваджувати політичні та освітні стандарти рф.

03.06.2022 на території м. Куп`янськ Харківської області групою осіб з числа громадян України було здійснено підписання протоколу засідання щодо створення окупаційної адміністрації держави-агресора на території Харківської області під назвою «тимчасова цивільна адміністрація Харківської області», що створена та функціонує в інтересах Російської Федерації, та обрання її керівника громадянина України ОСОБА_10 . Надалі вказаний незаконний орган був перейменований в «тимчасову військово-цивільну адміністрацію Харківської області».

10.06.2022 головою т.зв. «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_10 видано наказ № 9/22 від 10.06.2022, згідно якого затверджено утворення районних окупаційних адміністрацій держави-агресора на тимчасово окупованій території Харківської області, а саме: т.зв. «временной гражданской администрации Волчанского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Вовчанськ), т.зв. «временной гражданской администрации Изюмского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Ізюм), т.зв. «временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Куп`янськ), т.зв. «временной гражданской администрации Харьковського района Харьковской области» (адміністративний центр у сел. Козача Лопань).

18.07.2022 головою т.зв. «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_10 видано наказ № УГ-55/22 від 18.07.2022 щодо перейменування назви вказаного незаконного органу в «военно-гражданскую администрацию Харьковской области», згідно п. 2 якого також перейменовано районні підрозділи вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора на т.зв. «военно-гражданские администрации». Зміна назви органів здійснена з врахуванням повного правонаступництва із збереженням прийнятих ними реквізитів та організаційно - штатної структури відповідно до п. 3 вказаного наказу.

Так, керівником т.зв. «военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области» було призначено громадянина України ОСОБА_11 , яким у складі вказаного незаконного органу створено структурний підрозділ відділ освіти Куп`янського району, керівником якого призначено - громадянина ОСОБА_12 . До завдань вказаного підрозділу входило створення закладів освіти на території Куп`янського району Харківської області, підбір та призначення на посаду їх директорів, загальна організаційна, матеріально-технічна, інформаційна підготовка новостворених закладів освіти до навчального процесу відповідно до стандартів Російської Федерації та надання відповідних консультацій та методично-рекомендаційних матеріалів їх керівникам.

Надалі, у невстановлений час, але не пізніше серпня 2022 року, більш точний час не встановлено, представниками окупаційної адміністрації держави-агресора створено заклад освіти під назвою «Государственное бюджетное образовательное учреждение «Средняя общеобразовательная школа № 8 г. Купянска» (смт. Ківшарівка, 79, Куп`янського району Харківської області), на основі приміщень та матеріальних цінностей Комунального закладу «Куп`янський ліцей № 8» Куп`янської міської ради.

У період тимчасової окупації м. Куп`янськ Харківської області окупаційною адміністрацією Російської Федерації всупереч законам України прийнято рішення про впровадження стандартів освіти Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 «Федерального закона "Об образовании в Российской Федерации" від 29.12.2012 № 273-ФЗ (далі закон № 273-ФЗ) в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється на державній мові Російської Федерації, якщо цією статтею не встановлено інше. Викладання та вивчення державної мови Російської Федерації в рамках освітніх програм, що мають державну акредитацію, здійснюються відповідно до федеральних державних освітніх стандартів, освітніх стандартів (мовою оригіналу: в образовательных организациях образовательная деятельность осуществляется на государственном языке Российской Федерации, если настоящей статьей не установлено иное. Преподавание и изучение государственного языка Российской Федерации в рамках в имеющих государственную аккредитацию образовательных программ осуществляются в соответствии с федеральными государственными образовательными стандартами, образовательными стандартами).

Відповідно до п. 6 ст. 2 закону № 273-ФЗ федеральний державний освітній стандарт- сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та (або) до професії, спеціальності та напряму підготовки, затверджених залежно від рівня освіти Федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти (мовою оригіналу: федеральный государственный образовательный стандарт - совокупность обязательных требований к образованию определенного уровня и (или) к профессии, специальности и направлению подготовки, утвержденных в зависимости от уровня образования Федеральным органом исполнительной власти, осуществляющим функции по выработке и реализации государственной политики и нормативно-правовому регулированию в сфере общего образования, или федеральным органом исполнительной власти, осуществляющим функции по выработке и реализации государственной политики и нормативно-правовому регулированию в сфере высшего образования).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 закону № 273-ФЗ федеральні державні освітні стандарти загальної освіти розробляються за рівнем освіти (мовою оригіналу: федеральные государственные образовательные стандарты общего образования разрабатываются по уровням образования).

Стандарти початкової загальної освіти (1-4 класи) у системі освіти Російської Федерації затверджено Наказом Міністерства (Министерства просвещения Российской Федерации ) від 31.05.2021 утверждении федерального государственного образовательного стандарта начального общего образования» (далі ФГОС № 286). Згідно з п. 32.1 цього стандарту, до навчального плану входять наступні обов`язкові для вивчення учбові предмети (учбові модулі): Російська мова, Літературне читання, Рідна мова та (або) державна мова республіки Російської Федерації, Літературне читання рідною мовою, Іноземна мова, Математика, Навколишній світ, Основи релігійних культур та світської етики: навчальний модуль: «Основи православної культури»; навчальний модуль: «Основи іудейської культури»; навчальний модуль: «Основи буддійської культури»; навчальний модуль: «Основи ісламської культури»; навчальний модуль: «Основи релігійних культур народів Росії»; навчальний модуль: «Основи світської етики», Образотворче мистецтво, Музика, Технологія, Фізична культура (мовою оригіналу - Русский язык, Литературное чтение, Родной язык и (или) государственный язык республики Российской Федерации, Литературное чтение на родном языке, Иностранный язык, Математика, Окружающий мир. Основы религиозных культур и светской этики: учебный модуль: «Основы православной культуры», учебный модуль: «Основы нудейской культуры»: учебный модуль: «Основы буддийской культуры»; учебный модуль: «Основы исламской культуры»; учебный модуль: «Основы религиозных культур народов России»; учебный модуль: «Основы светской этики», Изобразительное искусство, Музыка, Технология, Физическая культура).

Відповідно до п. 15 цього стандарту програма початкової загальної освіти реалізується державною мовою Російської Федерації. Стандарти основної загальної освіти (5-9 класи) у системі освіти Російської Федерації затверджено Наказом Міністерства освіти Російської Федерації (Министерства просвещения Российской Федерации ) від 31.05.2021 № 287 «Об утверждении федерального государственного образовательного стандарта основного общего образования» (зареєстрований в Міністерстві юстиції РФ 05.07.2021 № 64101) (далі - ФГОС № 287). Згідно з п. 32.1 цього стандарту, до навчального плану входять наступні обов`язкові для вивчення учбові предмети: Російська мова, Література, Рідна мова та (або) державна мова республіки Російської Федерації, Рідна література, Іноземна мова, Друга іноземна Мова, Математика, Інформатика, Історія, Суспільствознавство, Географія, Фізика, Хімія, Біологія, Образотворче мистецтво, Музика, Технологія, Фізична культура Основи безпеки життєдіяльності. Навчальний предмет « Математика » предметної галузі «Математика та інформатика» включає навчальні курси «Алгебра», «Геометрія», «Вірогідність і статистика» (мовою оригіналу: Русский язык, Литература, Родной язык и (или) государственный язык республики Российской Федерации, Родная литература, Иностранный язык. Второй иностранный язык, Математика, Информатика, История, Обществознание, География, Физика, Химия, Биология, Изобразительное искусство, Музыка, Технология, Физическая культура. Основы безопасности жизнедеятельности. Учебный предмет «Математика» предметной области «Математика и информатика» включает в себя учебные курсы «Алгебра», «Геометрия», «Вероятность и статистика»).

Відповідно до п. 15 цього стандарту програма основної загальної освіти, у тому числі адаптована, реалізується державною мовою Російської Федерації.

Стандарти середньої освіти (10-11 класи) у системі освіти Російської Федерації затверджено Наказом Міністерства освіти та науки Російської Федерації (Министерста образования и науки РФ) від 17.05.2012 №413 «Об утверждении федерального государственного образовательного стандарта среднего общего образования» (зареєстрований в Міністерстві юстиції РФ 06.07.2012 № 24480) (далі - ФГОС № 413). Згідно з п. 18.3.1 цього стандарту, учбовий план середньої загальної освіти передбачає обов`язкове вивчення наступних учбових предметів на базовому та поглибленому рівні: Російська мова, Література, Рідна мова та (або) державна мова республіки Російської Федерації, Рідна література, Іноземна мова, Друга іноземна мова, Математика, Інформатика, Історія. Суспільствознавство. Географія, Фізика, Хімія, Біологія, Фізична культура, Основи безпеки життєдіяльності (мовою оригіналу - Русский язык, Литература, Родной язык и (или) государственный язык республики Российской Федерации, Родная литература, Иностранный язык, Второй иностранный язык, Математика, Информатика, История, Обществознание, География, Физика, Химия, Биология, Физическая культура, Основы безопасности жизнедеятельности).

Судом встановлено, що не пізніше серпня 2022 року, у громадянки України ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на співпрацю з окупаційною адміністрацією російської федерації шляхом вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у Ліцеї, реалізуючи який, остання вступила у злочинну змову з представниками окупаційної адміністрації російської федерації.

ОСОБА_8 , яка відповідно до наказу, номер та дата підписання не встановлені, перебуваючи на території смт. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, у невстановлений час, але не пізніше вересня 2022 року, надала добровільну згоду та зайняла посаду «и.о. директора Средней общеобразовательной школы № 8 г. Купянска».

Так, ОСОБА_8 з метою реалізації свого кримінально-протиправного наміру, направленого на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти, визначених «Федеральным законом "Об образовании в Российской Федерации"» від 29.12.2012 № 273-ФЗ, отримала у окупаційній адміністрації держави-агресора навчальні підручники російською мовою за освітньою програмою рф, які відповідно до змісту та довідкових відомостей, зазначених у них, відповідають стандартам освіти держави-агресора, зазначеним у ФГОС № 286.

Надалі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений період часу, але не пізніше 04 вересня 2022 року, організувала у закладі освіти «Средняя общеобразовательная школа № 8 г. Купянска» видачу учням отриманих підручників за російськими програмами навчання та надала вказівку підлеглому їй педагогічному колективу щодо здійснення навчального процесу з використанням вищевказаних підручників, а також, керуючись положеннями ст. 14 Федерального закону «Об образовании в Российской Федерации» від 29.12.2012 № 273-ФЗ та на порушення вимог ст. 7 Закону України № 2145-VIII «Про освіту» від 05.09.2017, надала вказівку підлеглому їй педагогічному колективу щодо здійснення навчального процесу на російській мові.

На зазначений вирок суду, захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду відносно ОСОБА_8 змінити, та призначити ОСОБА_8 більш м`яке з альтернативних покарань ніж позбавлення волі, що передбачено ч.3 ст.111-1 КК України.

Звертає увагу на те, що фактично протиправна поведінка ОСОБА_8 щодо впровадження стандартів освіти держави-агресора тривала короткий проміжок часу, у зв`язку із подальшим звільненням території громади з-під окупації, а тому будь-яких тяжких наслідків не настало. Крім того, ОСОБА_8 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, а також у матеріалах справи відсутні обтяжуючі покарання обставини.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити без задоволення подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши оскаржуваний вирок, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Судовий розгляд проведено у відсутності обвинуваченої (in absentia) з дотриманням вимог КПК України про належне повідомлення її про час та місце судового розгляду шляхом опублікування судового виклику у газеті «Урядовий кур`єр» та на електронному сайті суду.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України, як вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених у судовому засіданні, аналіз яких даний у вироку.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 ніким не оскаржені, то висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці судом апеляційної інстанції не підлягають, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 02 березня 2021 року у справі №721/115/19 зазначено про те, що для досягнення пропорційності між злочином та покаранням, основним чинником, який має братися до уваги під час визначення виду та міри покарання за злочин, є ступінь його тяжкості та небезпечності. При призначенні покарання судам слід прагнути до справедливості та пропорційності, а будь-які винятки з цієї мети мають бути належним чином обґрунтовані.

Суд першої інстанції, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, виконав вказані вимоги закону, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, родовим об`єктом якого є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України, як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної та правової держави, а також відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, незаміжня, має вищу педагогічну освіту за кваліфікацією «викладач української мови та літератури», станом на лютий 2022 року обіймала посаду заступника директора з виховної роботи Куп`янського ліцею №8 Куп`янської міської ради Харківської області.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, судом першої інстанції не встановлено.

При цьому, суд першої інстанції також врахував те, що ОСОБА_8 , будучи вчителем української мови та літератури, маючи необхідні педагогічні навички та професійні знання, у тому числі в галузі української державності, будучи обізнаною про необхідність дотримання в професійній діяльності затвердженого регламенту освітнього закладу, законодавства про освіту та трудового законодавства України, мала проявити високі моральні якості та дотриматися базової соціальної установки, суть якої полягає у готовності особистості свідомо приймати і відповідально виконувати закони та вимоги своєї держави. Натомість, вчиняючи злочин, обвинувачена діяла всупереч суспільним інтересам, адже враховуючи багатогранність такої професії, як вчитель, вона мала значимий і конкретний вплив на становлення свідомості учнів, формуванні їх особистості та соціалізації.

Суд першої інстанції, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за якою визнав ОСОБА_8 винною, вважав за необхідне призначити останній покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням з позбавленням права обіймати, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, державного управління та контролю, місцевого самоврядування у сфері освіти

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам закону, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, справедливим і таким, що не суперечить положенням закону України про кримінальну відповідальність.

Надаючи оцінку доводам і вимогам захисника ОСОБА_7 щодо можливості застосування більш м`якого з альтернативних покарань ніж позбавлення волі, які передбачені ч.3 ст.111-1 КК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно з правовою позицією, викладеної в Постанові ККС у складі ВС від 15 серпня 2023 року у справі №295/424/21, процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості кримінального правопорушення, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Призначення особі, визнаній винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, відповідного покарання, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, відноситься до дискреційних повноважень суду.

Судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Надаючи оцінку посиланням сторони захисту на залишення судом першої інстанції поза увагою того, що обвинувачена раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягалась, відсутність обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції були враховані ці обставини при призначені обвинуваченій покарання.

Що стосується тверджень захисника, що протиправна поведінка ОСОБА_8 тривала короткий проміжок часу, у зв`язку зі звільненням території громади з-під окупації, суд апеляційної інстанції вважає зазначену обставину не достатньою для можливості призначення обвинуваченій покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, передбаченою санкцією ч.3 ст.111-1 КК України.

Більш того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 вчинила злочин проти основ національної безпеки України, що становить велику суспільну небезпеку, при цьому, відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

ОСОБА_8 здійснювала дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти у період воєнного стану, що спричинили вкрай негативні наслідки для впровадження повноцінного освітнього процесу в Україні.

Слід зазначити, що виховний вплив школи відіграє значну роль у вихованні патріотизму у дітей та спрямований на формування стійких моральних якостей, потреб, почуттів, навичок поведінки на основі засвоєння ідеалів, норм і принципів моралі та практичної діяльності. А небезпека колабораційної діяльності у закладах освіти полягає в тому, що дітям викладають картину світу, яка відрізняється від реальності та є ворожою до України. Крім того, через малий вік, у зв`язку з формуванням особистості та становленням поглядів, діти можуть легше піддаватися пропаганді й маніпуляціям.

Значну роль у формуванні та збереженні ідентичності дитини відіграє саме освіта, через яку здійснюється безпосередній вплив на становлення та розвиток світоглядних уявлень, національної та правової ідентичності, громадянської позиції, ставлення до своєї держави та надбань її народу тощо. А системний підхід російської влади до впровадження власної освіти спрямований, у тому числі, на викоріння української ідентичності дітей, здійснення освітнього процесу передбачається повністю за російськими стандартами, російською мовою та включає потужну пропагандистську складову, що має на меті «денаціфікувати» українських дітей та сформувати державі-агресору світогляд.

Крім того, з початку повномасштабного військового вторгнення держави-агресора на територію України більшість населення нашої держави опинилася в скрутному матеріальному та життєвому становище, в тому числі люди були вимушені покинути свої домівки, поїхали в інші області держави чи взагалі в інші держави.

Зазначені обставини в будь-якому випадку не виправдовують злочинні дії обвинуваченої, пов`язані з колабораційною діяльністю у взаємодії та підтримки окупаційної адміністрації держави-агресора, а тому апеляційна скарга сторони захисту в цій частині є непереконливою та безпідставною.

За встановлених обставин, колегія суддів, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, та вважає, що відсутні підстави для призначення обвинуваченій ОСОБА_8 альтернативного покарання ніж позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого санкцією ч.3 ст.111-1 КК України.

Колегія суддів, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення у період дії воєнного часу проти основ національної безпеки України, не вбачає підстав для застосування положень ст.69 та ст.75 КК України у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.111-1 КК України відповідає вимогам статей 50 та 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі сторони захисту.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді: