Справа № 369/1450/19
Провадження №1-кп/369/719/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Мила Києво-Святошинського району Київської області, маючого загальну середню освіту, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

установив:

Згідно пред`явленого обвинувачення, 13.12.2018 близько 19 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , проходячи в підземному переході через автодорогу Київ-Чоп, що розташований в с. Стоянка, зупинка «21 км», знайшов та підібрав медичний шприц одноразового застосування, в якому знаходилась рідина коричневого кольору, усвідомлюючи, що дана рідина являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено опій ацетильований, тим самим незаконно придбав його для власного вживання без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_4 поклав вказаний наркотичний засіб до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений та незаконно зберігаючи його при собі для власного вживання без мети збуту, переносив вулицями с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області.

Так, 13.12.2018 близько 19:50 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України поблизу АЗС «КЛО», розташованого на вул. 21 кілометр поряд Житомирського шосе в с. Стоянка Бучанського (раніше Києво-Святошинського) району,Київської області, та працівниками поліції проведено обшук ОСОБА_4 , в ході якого у внутрішній кишені куртки, в яку він був одягнений, виявлено та вилучено медичний шприц, в якому знаходилась речовина коричневого кольору.

Згідно висновку експерта № 11-2/202 від 23.01.2019, надана на дослідження рідина коричневого кольору, що знаходилась у медичному шприці одноразового застосування, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований.

Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) становить 0,117 г.

Опій (ацетильований), згідно Списку № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, зі змінами та доповненнями), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження відносно нього в зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечувала з приводу заявленого клопотання.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання, суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року (справа №127/26665/16-к; провадження № 51-1066км20), положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення діяння), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції, що діє на час постановлення вироку), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, на час вчинення відповідного діяння, було злочином середньої тяжкості, санкція якого передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України станом на 10.04.2025, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

З огляду на положення ч. 1 ст. 5 КК України, слід рахувати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.

Прокурор вказує, що на стадії судового розгляду мало місце зупинення кримінального провадження у зв`язку із розшуком обвинуваченого.

Поряд із тим, в силу положень ч. 2 ст. 49 КК України навіть у разі зупинення перебігу строку давності внаслідок того, що особа ухилилась від досудового розслідування або суду, максимальний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку становить п`ять років (постанова ВП ВС від 02.02.2023 у справі №735/1121/20).

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце 13.12.2018, відтак на даний час сплинув передбачений ч. 2 ст. 49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 (справа №203/241/17, провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи викладене, витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Долю речових доказів по кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 15, 44, 49, 309 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Процесуальні витрати на проведення експертиз, що становлять суму у розмірі 858,00 грн (вісімсот п`ятдесят вісім грн 00 коп.) віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- опій ацетильований, масою 0,117 г., який переданий до кімнати збереження речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1