У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 401/1194/25 Провадження № 1-кс/401/388/25

18 квітня 2025 року місто Світловодськ

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в режимі відеоконференції з особистим кабінетом захисника підозрюваного, клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника СВ ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 17 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2025 року слідчий у кримінальному провадженні начальник СВ ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Із змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121 КК України, тобто в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

Так, 17 квітня 2025 близько 17 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 разом зі своїм братом ОСОБА_6 перебували на території, прилеглій до багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на вищевказаній території, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 почали висловлюватись нецензурною лайкою в адресу жінок похилого віку, які перебували поблизу на лавці, та показувати нецензурні жести. В цей час, повз проходили ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , які будучи обуреними поведінкою ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , зробили останнім зауваження, у зв`язку з чим між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку.

У подальшому, після закінчення бійки, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направились на вихід з двору багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 .

В цей час, у ОСОБА_6 , з мотивів особистої образи, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та агресії, яка підсилювалася алкогольним сп`янінням, виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння. З цією метою ОСОБА_6 разом з ОСОБА_6 прослідували за потерпілими.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_6 не маючи на меті заподіяння смерті ОСОБА_8 , дістав з кишені розкладний ніж, який вирішив використати як знаряддя спричинення тілесних ушкоджень, та перебуваючи позаду багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наніс один потужний, цілеспрямований удар у життєво важливий орган людини область черевної порожнини потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив останньому проникаючу колото-різану рану. Після чого, припинив свої злочинні дії та залишив місце злочину.

В результаті умисних протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема враховуючи спосіб, характер, предмет яким було спричинено тілесне ушкодження, ступінь тяжкості і локалізацію спричинених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, в діях ОСОБА_6 вбачається прямий умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частино 1 статті 121 КК України.

17 квітня 2025 о 19:50 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, а 18 квітня 2025 року, об 11 годині 40 хвилин - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Вина ОСОБА_6 обґрунтовано повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання можливості: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання повністю.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, за його фактичним місцем проживання та реєстрації. Обгрунтовує свої заперечення тим, що підозрюваний є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання та реєстрації, має певні проблеми зі здоров`ям та є значимим спеціалістом з налагоджування станків на заводі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, заперечував проти клопотання слідчого, проте відмовився від надання пояснень у відповідності до ст.63 Конституції України.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню, за наступних обставин.

Під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що підозрюваний чітко усвідомлює, що він вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я, з метою уникнення від відповідальності за злочин, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, на значний строк від 5 до 8 років, дає підстави вважати, що він буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто має місце ризик, передбачений пунктом1 частини 1 статті 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також, в обґрунтування вищевказаного ризику покладається те, що підозрюваний після вчинення ним кримінального правопорушення, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, з метою уникнення від кримінальному відповідальності залишив місце вчинення злочину, що підтверджує ризик переховування від органів досудового розслідування.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2020 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому було продовжено Указом Президента України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на жаль частина територій нашої держави є тимчасово окупована та відповідно непідконтрольна правоохоронним органам України, підозрюваний усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину, має реальну можливість виїхати на непідконтрольну територію, навіть за відсутності в нього належних документів.

Також, знаходячись на волі підозрюваний, враховуючи вищезазначений факт, що він вчинив тяжкий злочин проти особи насильницької спрямованості та є обізнаним щодо показів потерпілого та свідків, які є його сусідами, копії протоколі допиту яких, що містять відомості про місце проживання, разом з клопотання йому були вручені, отже будучи обізнаним про точне місце проживання учасників кримінального провадження, які викривають його у вчиненні злочину, що чітко підтверджується матеріалами кримінального провадження, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може фізично чи психологічно впливати на свідків та потерпілого з метою зміни показів, отже наявний ризик передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які підтвердили його участь у вчиненні злочину.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного, так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, у вчинені яких обґрунтовано підозрюється останній, відносяться до категорії тяжких.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки цей захід не може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам, крім того, відсутня особа, яка заслуговує на довіру, яка виявила бажання взяти обвинуваченого на поруки.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин перебуваючи поблизу місця реєстрації та проживання, обирати запобіжний захід домашній арешт недоцільно, оскільки він не може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам. Тому обмеження, які можуть бути встановлені судом при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не вплинуть на належну поведінку підозрюваного.

Наведене є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, так як наявна необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення незаконного впливу на свідків чи потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, які підтвердили його участь у вчиненні злочину.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст.ст.182, 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави буде в достатній мірі гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірним для нього.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця події від 17.04.2025;

-протоколом проведення обшуку від 17.04.2025, в ході якого було виявлено та вилучено розкладний ніж зі слідами РБК;

-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.04.2025;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.04.2025;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8

-протоколами допитів свідків від 17.04.2025;

-протоколом затримання ОСОБА_6 у порядку ст.208 КПК України від 17.04.2025;

-повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 18.04.2025.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що згідно ст.12 КК України віднесено до тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, суд не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_6 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та впливати на потерпілого, свідків.

У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, яке не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, який рахувати починаючи з 19:50 години 17 квітня 2025 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 15 червня 2025 року о 19 годині 50 хвилин.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави у 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривен.

Застава має бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області, отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445; банк отримувача: ДКСУ м.Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA 0002505.Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно зі ст.182 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 17 квітня 2025 року; застава за ОСОБА_6 ; найменування суду, що виніс рішення.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1