Справа № 509/6979/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Овідіополь заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2024 року ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність дізнавача (вхідний номер скарги 23318/24) в рамках кримінального провадження №0003076, та згідно з протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 23.12.2024 року скаргу передано до розгляду слідчому судді ОСОБА_3 , справі присвоєно єдиний унікальний номер 509/69/79/24, провадження номер 1-кс/509/1106/24.

Слідчий суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача.

Дана заява про самовідвід обґрунтовується суддею наступними обставинами:

Заявник зазначає, що ним, як слідчим суддею, в рамках кримінального провадження №0003076 від 30.10.2017 року неодноразово приймалися процесуальні рішення (ухвали), в тому числі за скаргами та клопотаннями ОСОБА_4 .

Зокрема, у провадженні слідчого судді ОСОБА_3 перебувала заява ОСОБА_4 про відвід прокурора в рамках кримінального провадження № 0003076.

18.12.2024 року на електронну пошту Овідіопольського районного суду Одеської області з електронної пошти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла певна кількість текстових повідомлень та клопотань, всі з електронно-цифровим підписом ОСОБА_4 , які були долучені до справи №509/7125/24, провадження №1-кс/509/1031/24.

Відповідно до тексту зазначених повідомлень та клопотань зазначається (мовою оригіналу): "Щиро прошу суддю ОСОБА_5 припинити надавати корупційне сприяння злочинній організації у використанні підроблених документів на ім`я ОСОБА_6 на так званий "пором "Кислицький"", "Суддя ОСОБА_5 . Припиніть, будь ласка, вносити до ухвал завідомо недостовірну інформацію на користь злочинів, які підробили документи", "Суддя ОСОБА_5 підхопив естафету та почав надавати корупційне сприяння клану ОСОБА_7 та корумпованим прокурорам".

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 4 ст.48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

Заявник вважає, що викладені у клопотаннях та повідомленнях ОСОБА_4 обставини та звинувачення є недостовірними та такими, що спрямовані на дискредитацію його як судді, а також є способом впливу на його безсторонність і засобом тиску у зв`язку зі здійсненням ним правосуддя. Враховуючи дані обставини, 19.12.2024 року суддя повідомив Вищу раду правосуддя та Офіс Генерального прокурора про даний факт втручання в діяльність судді щодо здійснення ним правосуддя.

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом в ухвалі від 09.12.2024 року у справі №712/4776/23, головною метою самовідводу є запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого необхідно враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності...» (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 липня 2010 року у справі «Газета Україна-центр» проти України, пункт 28).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, необхідно визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 06 березня 2018 року у справі «Михайлова проти України», пункт 56).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», пункти 49, 50).

Повертаючись до причин, що стали підставою для заявлення суддею самовідводу, можна констатувати, що дії ОСОБА_4 , а саме надсилання судді ОСОБА_3 повідомлень наступного змісту: «щиро прошу суддю ОСОБА_5 припинити надавати корупційне сприяння злочинній організації у використанні підроблених документів на ім`я ОСОБА_6 на так званий "пором "Кислицький"", "Суддя ОСОБА_5 . Припиніть, будь ласка, вносити до ухвал завідомо недостовірну інформацію на користь злочинів, які підробили документи", "Суддя ОСОБА_5 підхопив естафету та почав надавати корупційне сприяння клану ОСОБА_7 та корумпованим прокурорам", призвели до належного реагування та виконання суддею ОСОБА_3 дій, передбачених ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо відстоювання незалежності судді, оскільки він вважає, що вони є безпідставними недостовірними звинуваченнями, ціллю яких є дискредитація судді, вплив на його безсторонність та вчинення тиску на суддю у зв`язку зі здійсненням ним правосуддя.

За вказаних вище обставин питання неупередженості судді в контексті об`єктивного критерію за умови подальшого розгляду даної справи слідчим суддею ОСОБА_3 може бути поставлено під сумнів стороннім спостерігачем.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, пункт 48).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана (пункт 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи від 01 січня 2001 року «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів»).

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України, слідчий суддя за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зобов`язаний заявити самовідвід.

Враховуючи вище викладене, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів у безсторонності слідчого судді, заяву слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_3 про самовідвід необхідно задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись ст.75, 76, 80, 81, 82 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Відвести слідчого суддю Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача від 04.12.2024 року (вхідний номер скарги 23318/24) в рамках кримінального провадження №0003076. (справа №509/6979/24) провадження 1-кс/509/1106/24.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1