Справа №295/4317/25
УХВАЛА

28.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

подане начальником СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майором поліції ОСОБА_6 ,

погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0000115 від 26.03.2025,

стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березне Рівненського району Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Відповідно до змісту клопотання, ОСОБА_4 22.05.2024 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області звільнено від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 224 від 09.08.2024 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, з попередніх судимостей висновків не зробив, і вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, у достовірно невстановлений день та час, однак у період часу з 23 год 25.03.2025 по 01 год 40 хв 26.03.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , на території вказаного домоволодіння помітив автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Pajero Sport», VIN-код НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , після чого у останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 через незачинену хвіртку пройшов на територію вищевказаного домоволодіння, та через незачинені двері незаконно проник в середину будинку, де відшукав ключі від вказаного автомобіля, після чого вийшов на вулицю, та розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що він посягає на транспортний засіб, який йому не належить, діючи умисно, з корисливим мотивом та прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використання його як засобу пересування, протиправно, всупереч волі власника, без його згоди і без законних підстав, підійшовши до автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Pajero Sport», VIN-код НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , відкрив водійські дверцята, проник у салон автомобіля, та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, вставив ключ у замок запалювання, запустив двигун вказаного автомобіля марки «Mitsubishi», та виїхав у напрямку с. Черняхів, Житомирського району Житомирської області, таким чином розпорядившись транспортним засобом марки «Mitsubishi», моделі «Pajero Sport», VIN-код НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 606 680 гривень, яка перевищує сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

26.03.2025 о 03:15 год за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.03.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість підозри орган досудового розслідування доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 від 26.03.2025 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події на узбіччі автодороги в смт. Черняхів, Житомирського району Житомирської області від 26.03.2025; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 26.03.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.03.2025; протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, у відповідності до ст. 208 КПК України від 26.03.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 26.03.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України від 26.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, однак, будучи 22.05.2024 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області звільненим від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, та на даний час маючи не погашену судимість за вчинення попереднього злочину, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний злочин, а тому передбачаючи покарання за вчинення кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на вказаний строк та в подальшому перебування в місцях позбавлення волі, що в майбутньому негативно відобразиться на його стосунках в суспільстві, може свідчити про можливі спроби переховування від органів досудового розслідування, а також про систематичність його злочинних дій. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, 01.09.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , при цьому правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд, а тому сторона обвинувачення вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 вживає спиртні напої, при цьому не контролює своїх дій та вчиняє протиправні вчинки, що свідчить про відсутність стримуючих факторів від вчинення інших злочинів, так як він і вказаний злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, також вказана обставина свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання в с. Ганнопіль, Житомирського району. Тому існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки останній може переховуватись від органу досудового розслідування.

Також, у зв`язку із тим, що показання свідків та потерпілих досліджуються судом безпосередньо, вказані учасники кримінального провадження в судовому засіданні ще не допитувались, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показань, побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій та в подальшому уникнення кримінальної відповідальності. Даний факт підтверджується тим, що підозрюваному відоме місце проживання потерпілого, оскільки ОСОБА_4 здійснив незаконне заволодіння транспортним з території домоволодіння потерпілого, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваним вчинити інші кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 289, ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, однак ОСОБА_4 , з попередніх судимостей належних висновків не зробив та вчинив новий, умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, що свідчить про систематичність його злочинних дій. ОСОБА_4 має викривлене уявлення про належну поведінку у суспільстві, а тому перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти злочини.

Слідчий вказує, що наявність вищевказаних ризиків обумовлює необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу обирається до ОСОБА_4 не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити, щодо визначення застави поклався на розсуд суду.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що вину у скоєному визнає, щодо обрання запобіжного заходу поклався на розсуд суду, просив визначити заставу у мінімальному розмірі.

Захисник у судовому засіданні щодо обрання запобіжного заходу поклалась на розсуд суду, просила визначити заставу у мінімальному розмірі.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Встановлено, що ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000115 від 26.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

26.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, що карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

На переконання слідчого судді, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_11 може вчинити дії, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.

Слідчим суддею враховується, що усвідомлення можливого призначення покарання у виді позбавлення волі дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вбачає небезпідставним посилання слідчого на наявність ризику незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків, оскільки, як вказано у клопотанні, підозрюваному відомі такі особи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, 22.05.2024 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області звільнено від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, однак на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, та підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, встановлені відомості про особу підозрюваного та наявні ризики за ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України, встановлення розміру застави у межах 50 (п`ятидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400,00 грн (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста гривень).

За таких обставин, оцінивши ризики, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими у повному обсязі та зважаючи на викладене вище, підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23.05.2025 включно.

Строк дії ухвали до 23.05.2025 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира.

Розмір застави визначити у межах 50 (п`ятидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400,00 грн (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-10 год 01.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1