Справа № 405/565/22
провадження № 1-в/405/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр Пробації» в Полтавській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому подання начальника Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр Пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кремемчука Полтавської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2022 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень,

встановив:

В провадження Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло подання представника Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Вказане подання мотивоване тим, що вирок стосовно ОСОБА_5 набрав законної сили 10.06.2022 року. На виконання до Кременчуцького районного сектору № 2 надійшов 20.12.2023 року від Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області. Цього ж дня засудженому за адресою місця проживання було направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Станом на 19.01.2024 року Кременчуцький районний сектор №2 не отримав від засудженого документа про сплату штрафу та на підставі розділу 3 п. 10 Наказу Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27.04.2018 року до Ленінського районного суду м. Кіровограда направлялось подання на підставі частини третьої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, в задоволенні подання було відмовлено та повернуто заявнику на підставі ст. 26 КВК України, ст. 53, 56 КК України, ст. 537, 539 КПК України. 09.02.2024 року на підставі розділу 3 п. 7 Наказу Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27.04.2018 року засудженому за місцем проживання повторно направлено повідомлення щодо сплати штрафу, а також направлено запити до сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області та до Козельщинської селищної ради. 13.02.2024 року виконавчий комітет Козельщинської селищної ради надав повідомлення, що громадянин ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на території Козельщинської селищної ради не зареєстрований. 20.02.2024 року отримали повідомлення з сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, що згідно ІКС ІП НП сектору адміністративної практики СПД № 1 ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працівниками поліції СПД № 1 ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області не затримувався та адмінарештований не значиться. 21.02.2024 року на підставі розділу 3 п. 7 Наказу Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27.04.2018 року засудженому за місцем проживання повторно направлено повідомлення щодо сплати штрафу. 20.03.2024 року поштові відправлення з повідомленнями щодо сплати штрафу ОСОБА_5 повернулися до Кременчуцького районного сектору № 2 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 01.04.2024 року на підставі розділу 3 п. 10 Наказу Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27.04.2018 року до Ленінського районного суду м. Кіровограда повторно направлено подання на підставі частини третьої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, 12.06.2024 року в задоволенні подання було відмовлено на підставі ч. 1 , ч. 3 ст. 26 КВК України, ст. 53, 56 КК України, ст. 537, 539 КПК України. Станом на 10.01.2025 року Кременчуцький районний сектор №2 не отримав від засудженого документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду ОСОБА_5 протягом тривалого часу уповноважений орган з питань пробації не має. Тому, представник Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області на підставі ч. 1 ст. 80 КК України просить звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2022 року, так як з дня набрання чинності його не було виконано понад 2 роки.

Представник Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр Пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання останнього. Жодних відомостей про отримання останнім судового виклику, надісланого судом за адресою, зазначеною в поданні, на адресу суду не надійшло.

Прокурор в судовому засіданні подання підтримала, просила задовольнити.

Дослідивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження № 405/565/22, 1-кп/405/28/22, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2022 набрав законної сили 10.06.2022.

До кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України ОСОБА_5 притягнутий не був. Підрозділом дізнання Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області 19.04.2023 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 389 КК України, за фактом того, що засуджений ОСОБА_5 ухиляється від сплати штрафу у розмірі 17 000 тис. призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2022, за ч.1 ст. 309 КК України. 31.05.2023 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Згідно вимоги відділу інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Полтавській області гр. ОСОБА_5 з моменту винесення вироку і станом на 22.01.2025 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України слідує, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі №487/3326/15-к (провадження № 51-4811км20) ст. 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, не вчинено засудженим нових злочинів, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд

постановив:

Подання начальника Кременчуцького районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області щодо звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2022 за ч.1 ст.309 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_6