н/п 1-кс/490/806/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

12 лютого 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , психолога ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , погоджене прокурором,про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого неповну середню освіту, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001475 від 09.12.2024.

Клопотання мотивує тим, що у не встановлений у ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 30.11.2024, неповнолітній рідний брат ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території м. Миколаєва, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, використовуючи належний йому мобільний термінал зв`язку марки «Xiaomi Redmi 13» ІМЕІ НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 з карткою оператора мобільного зв`язку у ньому з номером НОМЕР_3 , використовуючи належний йому обліковий запис в месенджері «Телеграм», зареєстрований до мобільного номеру телефону НОМЕР_4 , розпочав листування з іншим користувачем зазначеного месенджеру з нік-неймом « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_13 ).

У подальшому, в ході листування користувач месенджеру «Телеграм» з нік-неймом « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_13 ), направив ОСОБА_11 пропозицію у вигляді текстового повідомлення із поставленням задачі у вигляді вчинення підпалів, а саме: підпалів релейної шафи залізничної дороги - 250-300 доларів США, трансформаторні електричні підстанції - 450 доларів США, автомобільні транспортні засоби ІНФОРМАЦІЯ_5 - 700 доларів США, поштові відділення зв`язку - 1000 доларів США. Так, здійснення підпалів релейних шаф, сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом залізничної дороги, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення є ослабленням держави, тобто диверсією. З метою отримання відповідної оплати за виконання поставленого завдання, ОСОБА_11 в якості реквізитів для розрахунку зазначив належний йому крипто-гаманець в месенджері «Telegram» та обрав спосіб здійснення транзакцій в мережі «ІНФОРМАЦІЯ_4» (ІНФОРМАЦІЯ_4), сформувавши відповідну унікальну адресу для зарахування грошових коштів на крипто-гаманець. Також, за обумовленою домовленістю, в якості доказів виконання завдання, ОСОБА_11 повинен був направляти користувачеві месенджеру «Телеграм» з нік?неймом « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_13 ) відповідні відеоматеріали.

Далі, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 13.12.2024, неповнолітній ОСОБА_11 домовився про спільне вчинення підпалу релейних шаф, сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом із своїм неповнолітнім рідним братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими на теперішній час не встановленими особами.

Після вищеописаних подій, 13.12.2024 особа з нік-неймом « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_13 ) у ході спілкування з ОСОБА_11 указав останньому, що завдання у виді «здійснення підпалу релейної шафи залізничної дороги» передбачає злам дверей релейної шафи з подальшим його підпалом. Сам процес горіння вказаного об`єкту має бути зафільмуваним на відео, яке у подальшому необхідно направити особистим повідомлення в месенджері «Телеграм» користувачеві такого месенджеру з нік-неймом « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_13 ) на що ОСОБА_11 погодився та спільно із ОСОБА_6 почав вчиняти дії, направлені на пошук релейної шафи, яка відповідає критеріям для здійснення підпалів, а саме має бути в робочому стані та містити в собі електричне приладдя.

У подальшому, ОСОБА_11 , обрав об`єкт у вигляді релейної шафи управління вхідними світлофорами «ЧН ЧР Станція Миколаїв» АТ «Укрзалізниця», яка розташована в межі м. Миколаїв з географічними координатами: НОМЕР_9, поблизу території ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" та 13.12.2024 в ході листування у месенджері «Телеграм» користувачем з нік?неймом « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_13 ) повідомив останнього, що підпал виконає ОСОБА_6 .

Так, 15.12.2024, ОСОБА_6 , у проміжок часу з 19 год. 28 хв. по 19 год. 55 хв.,перебуваючи біля релейної шафи управління вхідними світлофорами «ЧН ЧР Станція Миколаїв» АТ «Укрзалізниця», яка розташована в межі м. Миколаїв з географічними координатами: НОМЕР_9, поблизу території ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект", використовуючи заздалегідь підготовлене для отримання доступу до вмісту шафи та принесене ним приладдя -металеву фомку, металеве долото та молоток, здійснив пошкодження металевих дверей. Після чого, використавши приблизно 3 літри бензину та запальничку, які заздалегідь підготовив та приніс із собою, здійснив підпал указаної релейної шафи та, використовуючи вбудовану функцію здійснення фото/відеозапису на належному йому мобільному терміналі зв`язку марки «Samsung Galaxy A05» з ІМЕІ - НОМЕР_5 та ІМЕІ - НОМЕР_6 з карткою оператора мобільного зв`язку у ньому з номером: НОМЕР_7 , виготовив відеозапис, на якому зафіксував підпал релейної шафи та в подальшому 15.12.2024 о 19 год. 58 хв. використовуючи належний йому обліковий запис в месенджері «Телеграм», зареєстрований до мобільного номеру телефону НОМЕР_8 із нік-неймом « ОСОБА_14 » у листуванні із користувачем зазначеного месенджеру з нік-неймом « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_13 ) відправив 2 відеозаписи із моментом підпалу та горінням релейної шафи.

В цей же день, 15.12.2024 о 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 використовуючи належний йому аккаунт в месенджері «Телеграм», під час листування із користувачем зазначеного месенджеру з нік-неймом « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_13 ), після звітування про виконання поставленого йому завдання ОСОБА_6 надавав реквізити для отримання за такі дії грошових коштів, шляхом формування унікальної адреси для зарахування грошових коштів на крипто-гаманець в месенджері «Telegram» обравши спосіб здійснення транзакцій в мережі «ІНФОРМАЦІЯ_4» (ІНФОРМАЦІЯ_4).

16.12.2024 в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113 КК України.

18.12.2024 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 12.02.2025 року включно.

Строк тримання під вартою закінчується 12.02.2025, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, в межах строку досудового розслідування. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0001475 від 09.12.2024 за ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113 КК України.

16.12.2024 в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113 КК України.

18.12.2024 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 12.02.2025 року включно.

12.02.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 16.05.2025 року включно.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , в ході якого, зокрема, виявлено та вилучено мобільні телефони Xiaomi Redmi 13» ІМЕІ НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 та «Samsung Galaxy A05» з ІМЕІ - НОМЕР_5 та ІМЕІ - НОМЕР_6 з картками мобільних операторів, на яких збережено листування з із користувачем зазначеного месенджеру з нік-неймом « ОСОБА_12 » та відеоматеріали щодо здійснення підпалів, а також знаряддя для відкриття релейних шаф; протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_15 марки «Xiaomi Redmi Note 10 PRO», на якому збережено фотозображення із листуванням між ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , в якому останній спонукав ОСОБА_16 вчиняти дії, направлені на вчинення підпалів релейних шаф, військових транспортних засобів, малювання графіті, тощо; протоколом допиту ОСОБА_17 від 16.12.2024, який показав, що ОСОБА_11 раніше здійснював підпали релейних шаф; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 , під час проведення якого останній повідомив, що 30.11.2024 він разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 здійснив підпал релейної шафи на території Миколаївського району Миколаївської області; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_18 під час проведення якого останній повідомив, що 30.11.2024 він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_19 здійснив підпал релейної шафи на території Миколаївського району Миколаївської області; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_19 під час проведення якого останній повідомив, що 30.11.2024 він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_18 здійснив підпал релейної шафи на території Миколаївського району Миколаївської області; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 під час проведення якого останній повідомив, що він здійснив щонайменше три підпали релейних шаф на території Миколаївського району Миколаївської області; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_6 від 29.12.2024 на якому збережено листування та відеозаписи, що свідчать про факти підпалів релейних шаф на території Миколаївського району Миколаївської області; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 29.12.2024 на якому збережено листування та відеозаписи, що свідчать про факти підпалів релейних шаф на території Миколаївського району Миколаївської області; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_18 від 29.12.2024 на якому збережено листування та відеозаписи, що свідчать про факти підпалів релейних шаф на території Миколаївського району Миколаївської області; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_19 від 08.01.2025 на якому збережено листування та відеозаписи, що свідчать про факти підпалів релейних шаф на території Миколаївського району Миколаївської області та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочин, який належить до особливо тяжкого та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі та у випадку доведення виниу вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій та не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_6 міг діяти, та може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення ним кримінального правопорушення.Також може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти основ національної безпеки України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють.

Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань, яке унеможливлює утримання в слідчому ізоляторі, не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить починаючи з 12 лютого 2025 року до 12 квітня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1