Справа № 367/3601/19
Провадження по справі № 1-кп/367/97/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

законних представників: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002223 від 10.11.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Київ, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судового

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Буча Київської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судового

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

09.11.2018 року приблизно о 16.00 годині, точний час судом не встановлено, в м. Ірпінь Київської області, неповнолітні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували на березі озера, що розташовано приблизно на відстані 50 метрів від приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Будівельний» по вул. Багірова в м. Ірпінь Київської області, під час розпиття спиртних напоїв із потерпілим ОСОБА_11 , у ході словесного конфлікту між ними, заподіяли останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, групою осіб, неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, не маючи будь-яких підстав для вжиття заходів необхідної оборони, перебуваючи в положенні стоячи обличчям до потерпілого ОСОБА_11 , який сидів біля вогнища у вищевказаному місці, умисно наніс останньому один удар правою ногою в область голови, від якого потерпілий впав спиною на землю. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_9 , підійшов до потерпілого, який в цей час лежав спиною на землі та перебуваючи у положенні стоячи обличчям до потерпілого ОСОБА_11 умисно наніс останньому численні удари ногами в область голови та тулуба.

В цей же час, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, неповнолітній ОСОБА_10 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, не маючи будь-яких підстав для вжиття заходів необхідної оборони, підійшов до потерпілого ОСОБА_11 , який в цей час лежав спиною на землі та перебуваючи у положенні стоячи обличчям до потерпілого ОСОБА_11 умисно наніс останньому численні удари ногами в область голови та тулуба.

Після умисного нанесення численних ударів потерпілому ОСОБА_11 , неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення пішли в напрямку АЗС «Газовик», розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Багірова, №1, але через 15-20 хвилин повернулися до місця вчинення кримінального правопорушення, а саме на беріг озера, що розташовано приблизно на відстані 50 метрів від приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Будівельний» по вул. Багірова в м. Ірпінь Київської області, де знову умисно нанесли потерпілому ОСОБА_11 численні удари ногами в область голови та тулуба, в той час як потерпілий лежав спиною на землі та не чинив опір.

Внаслідок умисно нанесених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 численних ударів в область голови та тулуба ОСОБА_11 , останньому було спричинено множинні травми у вигляді: травми голови з синцями та ранами повік, крововиливами та ранами губ, синцем лівої вушної раковини та розривом барабанної перетинки зліва, крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під м`які оболонки головного мозку, забою речовини головного мозку та крововиливом в шлункову систему, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день); травму грудної клітки з синцем, крововиливами в м`язи грудної клітки, переломами ребер та забоєм легенів, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), травму живота з розривами печінки, брижі товстої кишки, підшлункової залози, з розвитком внутрішньої та заочеревинної кровотечі, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких потерпілий ОСОБА_11 помер. Вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого ОСОБА_11 ..

Вищевказаними умисними діями, неповнолітні ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України винним себе не визнав у повному обсязі, просив його виправдати та надати пояснення по суті обвинувачення відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України винним себе не визнав у повному обсязі, просив його виправдати та надати пояснення по суті обвинувачення відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченими, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, їх провина у вчинені кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду доводиться доказами, дослідженими судом в судовому засіданні.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 суду пояснила, що ОСОБА_11 є сином її рідної сестри, яка померла та її племінником. Також потерпіла пояснила суду що з обвинуваченими незнайома та ніколи їх не бачила. ОСОБА_11 проживав із її родиною, але за декілька місяців до смерті жив із жінкою анкетних даних, яких вона не знає. Про те, що племінника вбили вона дізналась від сусіда ОСОБА_13 . Обставини цієї події їй не відомі. Пояснила також, що ОСОБА_11 підробляв на будівництві, був спокійним та не вживав алкогольні напої при ній. Також ОСОБА_12 пояснила, що він погано ходив, бо мав травму ніг і його називали за це «Кривий».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , суду пояснив, що обвинувачені йому знайомі, оскільки він мав дружні відносини із дядьком ОСОБА_9 , останнім часом будь-яких стосунків не підтримує. Свідок пояснив суду, що в листопаді 2018р. він працював на будівництві разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Йому відомо, що ОСОБА_16 зустрічався із жінкою на ім`я ОСОБА_17 . Потерпілого ОСОБА_11 він знав як особу, яку називали «Кривий», та останній декілька разів просив у нього гроші. 09.11.2018р. вони із ОСОБА_16 і ОСОБА_15 поверталися з роботи та о 18:20 год. у м. Ірпінь по вул. 10-та Лінія біля магазину «Бджілка» до них підійшла жінка ОСОБА_17 та почала розмовляти із ОСОБА_16 , після чого вони разом кудись пішли. Свідок та ОСОБА_18 пішли до магазину. Наступного дня, він бачив, що під будинком ОСОБА_19 стоїть поліція. ОСОБА_15 зайшов у будинок і коли звідти вийшов, повідомив свідку, що вбили «Кривого» і що поліція шукає його племінника ОСОБА_20 . Також, свідок пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_16 помер у 2021 році, а ОСОБА_15 вбили в 2022 році в м. Ірпінь під час бойових дій.

Заявлений стороною обвинувачення свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні не був допитаний, стороною обвинувачення надано суду докази про неможливість забезпечити явку даного свідка у судове засідання, а саме, висновок експерта від 12.01.2022р. про причини смерті ОСОБА_21 , листом КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» Бучанське районне відділення, було повідомлено, що лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_22 проведено розтин та виписано лікарське свідоцтво про смерть №621 від 13.10.2021 року, яке було видано 15.10.2021 року сестрі ОСОБА_23 .

Заявлений стороною обвинувачення свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні не був допитаний, стороною обвинувачення надано суду докази про неможливість забезпечити явку даного свідка у судове засідання, а саме, лист Бучанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), згідно якого зазначено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, наявний актовий запис про смерть №386 від 18.04.2022р., складений виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області на ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Заявлений стороною обвинувачення свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні не була допитана, сторона обвинувачення не змогла забезпечити явку даного свідка у судове засідання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.04.2024р. було надано доручення відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київський області провести розшукові дії щодо встановлення місця проживання свідка ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою її виклику у судове засідання.

На виконання вищевказаної ухвали суду надійшло повідомлення т.в.о. начальника відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київський області ОСОБА_26 щодо неможливості встановлення місця знаходження свідка ОСОБА_25 , яка не проживає за місцем проживання з 2022 року.

Враховуючи викладене, суд вжив вичерпних заходів для виклику свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 у судове засідання для їх допиту, однак за вищенаведених причин вони не з`явилися у судове засідання та допитані судом не були.

Крім показань потерпілої та свідка, вина обвинувачених у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується наступними письмовими доказами.

Відповідно до Витягу з ЄРДР за №002223 від 10.11.2018р. вбачається що 10.11.2018р. (11:58 год.) було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до фабули якого, 10.11.2018 року о 09 год. за адресою м. Ірпінь вул. Покровська 1 неподалік військового госпіталю виявлено тіло без ознак життя ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , народився в м. Київ, без реєстрації, тіло направлено до Бучанського відділення КОБ СМЕ. (ЄО-25679).

Відповідно до Витягу з ЄРДР за №002223 від 10.11.2018р. (зі змінами від 27.11.2018 року) вбачається що 10.11.2018р. (11:58 год.) було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на підставі усної заяви про кримінальне правопорушення та відповідно до фабули якого, 09.11.2018 року близько 16 год. 00 хв., в м. Ірпінь Київської області між ОСОБА_11 , 1969 р.н. та неповнолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували на озері, що розташовано на відстані 150 метрів від гаражного кооперативну «Будівельний», який знаходиться по вул. Антонова, №11, під час розпивання спиртних напоїв, відбувся словесний конфлікт, у ході якого у неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. З метою реалізації свого злочинного умислу неповнолітній ОСОБА_9 перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_11 , та бажаючи їх настання, стоячи обличчям до потерпілого ОСОБА_11 , який сидів біля вогнища умисно наніс останньому один удар в область голови, від якого потерпілий впав на землю на спину. Продовжуючи свою злочинну діяльність неповнолітній ОСОБА_27 підійшов збоку до потерпілого , продовжив наносити удари ногами по голові та тулубу останнього. В цей час неповнолітній ОСОБА_10 також став з іншого боку до потерпілого ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння потерпілому, та бажаючи їх настання, стоячи з іншого боку від ОСОБА_11 також ногами став наносити чисельні удари по голові та тулубу потерпілого, чим спричинили ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у м`які тканини справа в скроневій ділянці голови, набряк ліворуч проекції надбрівної дуги, забій мозку справа, крововиливи губи, синці на зовнішній поверхні лівого вуха, розрив в куті лівого ока, перелом 7-8 ребра ліворуч, 4 та 5 ліворуч по середньо-ключичній лінії, підкапсульний розрив з крововиливом печінки, крововилив та розрив підшлункової залози, крововилив в підкишківник, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння. Після вчинення злочину неповнолітні ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, залишивши ОСОБА_11 на місці події, де останній помер.

У постанові Верховного Суду у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020, суд вказав, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Відповідно вказаний витяг, долучений прокурором до матеріалів кримінального провадження, суд вважає електронною базою даних, даний витяг засвідчує факт внесення відомостей до ЄРДР і належність та допустимість доказів, отриманих після внесення вказаних відомостей до реєстру.

Відповідно до Рапорту поліцейського Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_28 від 10.11.2018р. на ім`я Начальника Ірпінського ВП ОСОБА_29 10.11.2018р. о 09.11 годин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.11.2018р. о 09.11 в м. Ірпінь біля військового госпіталю в сторону озера на АЗС заявник ОСОБА_30 ІНФОРМАЦІЯ_7 очікує наряд поліції, оскільки в лісі виявив труп чоловіка, у якого обличчя в крові. Дзвінок надійшов 09.11.2018р. о 09:09 годині.

Згідно постанов Верховного Суду у справі №606/1634/15-к від 12.04.2019 та Верховного Суду у справі №225/1952/17 від 15.10.2020 рапорт немає самостійного значення, однак оцінюється в сукупності з іншими доказами у справі, а відтак вказаний рапорт, долучений прокурором до матеріалів кримінального провадження береться судом до уваги.

Постановою про створення групи слідчих від 10.11.2018 року заступник начальника СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_31 призначив групу слідчих, які здійснюватимуть повноваження слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002223 від 10.11.2018 року, у складі: старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_32 , старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_33 , старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_34 , старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_35 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_36 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_37 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_38 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_39 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_40 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_41 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_42 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_43 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_44 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_45 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_46 , заступника начальника СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_47 , слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_48 .. Старшим слідчим групи призначено старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_49 ..

Постановою про призначення групи прокурорів від 10.11.2018 року, заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області молодший радник юстиції ОСОБА_50 , призначив у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002223 від 10.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України групу прокурорів із складу прокурорів Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 та ОСОБА_53 .. Старшим групи прокурорів визначено ОСОБА_3 ..

На початку судового розгляду захисником ОСОБА_54 було подано скаргу на постанову від 10.11.2018р. та захисник просив суд скасувати постанову заступника начальника СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області від 10.11.2018р., через порушення ч. 2 ст. 39 КПК України та включення в групу слідчих - слідчих, які не вповноважені здійснювати розслідування в кримінальному провадженні, в якому кримінальне правопорушення вчинене неповнолітніми особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначити слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначити старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Відповідно до положень ст. 484 КПК України порядок кримінального провадження щодо неповнолітніх визначається загальними правилами цього Кодексу з урахуванням особливостей, передбачених цією главою. Кримінальне провадження щодо неповнолітньої особи, в тому числі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, здійснюється слідчим, дізнавачем, які спеціально уповноважені керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх. Під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.Відповідно до наказу начальника ГУНП в Київській області ОСОБА_55 від 27.09.2018 №1989 «Про встановлення спеціалізації слідчих ГУНП в Київській області» правом здійснювати розслідування в кримінальному провадженні, в яких кримінальне правопорушення вчинені неповнолітніми або за їхньою участі, в Ірпінському відділі поліції мали право слідчі ОСОБА_56 , слідчий ОСОБА_57 , ОСОБА_58 ..

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Київській області ОСОБА_55 від 04.02.2019 №191 «Про встановлення спеціалізації слідчих ГУНП в Київській області» правом здійснювати розслідування в кримінальному провадженні, в яких кримінальне правопорушення вчинені неповнолітніми або за їхньою участі, в Ірпінському відділі поліції мали право слідчі ОСОБА_56 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_42 , ОСОБА_57 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 ..

Як вбачається з письмових доказів наданих стороною обвинувачення всі процесуальні дії по даному кримінальному провадженню проводились вповноваженими слідчими ОСОБА_64 ОСОБА_65 та ОСОБА_66 крім затримання обвинувачених та складання протоколу затримання. Так, з протоколів затримання від 10.11.2018р. вбачається, що вказані протоколи складені слідчим ОСОБА_67 , яким під час затримання й було встановлено особи підозрюваних та їх неповнолітній вік.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи сторони захисту не заслуговують на увагу, оскільки саме під час фактичного затримання слідчими було встановлено неповнолітній вік підозрюваних, тобто вже після винесення постанови про призначення групи слідчих та після фактичного початку слідчих дій у вказаному кримінальному провадженню. Після чого, всі слідчі дії по даному кримінальному провадженню проводились слідчими, які відповідно до вищевказаних наказів мали повноваження на здійснення слідчих процесуальних дій в кримінальному провадженні за участі неповнолітніх.

Відповідно до протоколу огляду місця події проведеного слідчим СВ Бучанського ВП Ірпінського ВП ОСОБА_68 від 10.11.2018 року, який проводився з 10 години 00 хвилин до 12 години 30 хвилин та ілюстративної таблиці до нього, місцем огляду була відкрита ділянка місцевості, розміщена на березі озера, розташованого на відстані 100 метрів від гаражного кооперативу, розташованого по вул. Покровського, б 1 в м. Ірпінь. На вказаній ділянці було виявлено дерев`яний шалаш з побутовими речами, жіночим та чоловічим одягом, продуктами харчування та два ліжака. На відстані два метри від «шалашу», на землі , виявлено труп чоловічої статті, який належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 .. Труп знаходиться в положенні лежачі на спині, руки розташовані прямо вздовж тіла, ліва нога пряма, права нога зігнута в колінному суглобі. Виявлений труп одягнутий в джинси темного кольору, кросівки сірого кольору, куртку чорного кольору. При огляді встановлена наявність на обличчі плями речовини бурого кольору, а саме на лівому оці, носі, на губах ліворуч, у вушній раковині лівого вуха, на фаланзі вказівного пальця правої руки. Виявлений труп направляється на проведення дослідження у відділення КОБ СМЕ.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.11.2018р., який проводився з 15.50 до 17.00 години, та ілюстративної таблиці до нього, місцем огляду є приміщення Ірпінського відділення КУ КОР «КОБ СМЕ», розташоване за адресою: м. Буча, вул. Польова, 19. При огляді трупа чоловічої статті, який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено: при розтині черепної коробки виявлені крововиливи в м`які тканини справа в скроньовій ділянці голови, в лобній ліворуч в проекції надбрівної дуги, забій мозку справа; синці на зовнішній поверхні вушної раковини лівого вуха, розрив барабанної перетинки лівого вуха; розрив в колі зовнішнього лівого ока; при розтині черевної порожнини встановлено, що 7 і 8 пара ребер ліворуч зламані, 4 і 5 пара ребер праворуч зламані; підкапсульний розрив, крововиливи печінки, розрив печінки по передній поверхні, крововиливи у підшлункову та розрив підшлункової, крововиливи у кішківник. В ході огляду трупа було відібрано змиви обох рук та відібрано зрізи нігтів, які були поміщені до паперових конвертів, також вилучено одяг в який був одягнутий труп та поміщено до спецпакетів №03346851, №03346852, №03346849, №03346850.

Відповідно до Додаткового протоколу огляду місця події від 04.04.2019р., ілюстративної таблиці до нього, який проводився з 13.40 по 14.20 годин старшим слідчим СВ Ірпінського ВП ОСОБА_64 за участі криміналіста ОСОБА_69 встановлено, що місцем огляду є берег озера в м. Ірпінь Київської області, яке розташоване вздовж вулиці Багірова в м. Ірпінь. Ліворуч від асфальтної та грунтової дороги від перехрестя вул. Гостомельське шосе, розташовано приміщення з ремонту та обслуговування автомобілів СТО «Алекс», за адресою вул. Багірова 1/1, поряд з яким приміщення кафе. За приміщенням СТО знаходиться територія земельної ділянки де розташований гаражний кооператив «Будівельний», офіційна адреса: вул. Багірова м. Ірпінь, на території якого вибудовано гаражі, які розташовані в ряди. Загальна кількість гаражів 811. Напроти останнього гаража №811 через асфальтовану дорогу знаходиться стежка в лісосмугі до озера, де на відстані приблизно 50 метрів на березі розташована «беседка» із стовбурів, на території на ґрунті розкидано пляшки, пакети одягу, пластиковий посуд.

Особа потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , також підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Бердичівським МВ УМВС України в Житомирській області 27.07.2012 року.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 615 від 31.01.2019р. смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 насильницька, настала за 28-48 годин до проведення розтину (10.11.2018р.) від отриманої множинної травми: травми голови з синцями та ранами повік, крововиливами та ранами губ, синцем лівої вушної раковини та розривом барабанної перетинки зліва, крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під м`які оболонки головного мозку, забою речовини головного мозку та крововиливом в шлункову систему, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день); травму грудної клітки з синцем, крововиливами в м`язи грудної клітки, переломами ребер та забоєм легенів, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), травму живота з розривами печінки, брижі товстої кишки, підшлункової залози, з розвитком внутрішньої та заочеревинної кровотечі, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Ушкодження могли утворитися від дії тупого (их) предмету(ів) незадовго до смерті та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3331 від 19.11.2018р. при судово-токсикологічній експертизі в крові трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,88%о.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 67/615 від 31.01.2019р., проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 19.11.2018р. смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є насильницькою, настала за 28-48 годин до проведення розтину (10.11.2018р.) від отриманої множинної травми: травми голови з синцями та ранами повік, крововиливами та ранами губ, синцем лівої вушної раковини та розривом барабанної перетинки зліва, крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під м`які оболонки головного мозку, забою речовини головного мозку та крововиливом в шлункову систему, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день); травму грудної клітки з синцем, крововиливами в м`язи грудної клітки, переломами ребер та забоєм легенів, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), травму живота з розривами печінки, брижі товстої кишки, підшлункової залози, з розвитком внутрішньої та заочеревинної кровотечі, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Ушкодження могли утворитися від дії тупого (их) предмету(ів) незадовго до смерті та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,88%о, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню, по відношенню до живих осіб. Виникнення ушкоджень у ОСОБА_11 від падіння мало вірогідно. Ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_11 , могли утворитись у час та за обставин на які вказала свідок ОСОБА_25 при її допиті та проведенні слідчого експерименту 10.11.2018р..

Відповідно до висновку судово-медичного експертного дослідження №1521 від 29.01.2019р., було проведено судове медичне дослідження гістологічних препаратів ОСОБА_11 , 1969р.н., та в м`яких тканинах голови крупноосередкові крововиливи з одиничними лейкоцитами по периферії, крупноосередкові субарахноїдальні крововиливи, де-не-де з розповсюдженням на речовину без перифокальної клітинної реакції, периваскулярний і перицеллюлярний набряк, гіперплазія глії, дистрофічні зміни нервових клітин в головному мозку; деякі морфологічні ознаки токсико-гіпоксичної енцефалопатії; субплевральні внутрішньо альвеолярні крововиливи; дрібно осередковий інтерстиціальний набряк в легені; ознаки спазму артерій, осередки набряку, фрагментація, периваскулярний склероз і ліпоматоз в міокарді; осередкові крововиливи в підшлунковій залозі і селезінки; осередковий мезангіо-проліферативний гломерулонефріт з помірно вираженим артеріолоартеріосклерозом, аденома коркового слою, осередкова деліпідизація спонгіоцитів в наднирках.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту, та долученого до нього відеозапису від 10.11.2018 року, який проводився з 15 год. 50 хв. до 16 год. 43 хв. слідчим слідчого відділу Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_65 за участі свідка ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , статистів та в присутності понятих, де свідок ОСОБА_25 за допомогою статистів слідчому показала, що 09.11.2018 року близько 16 год. 00 хв., вона перебувала за місцем свого тимчасового проживання біля озера в м. Ірпінь Київської області біля дерев`яної бесідки, також із нею в цьому місці знаходився її знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_70 на прізвисько « ОСОБА_71 ». В цей момент до них прийшли два молодих хлопця, одягнутих в темні куртки і темні штани. Хлопці прийшли із своїм алкоголем, а саме з пивом та горілкою та попросили стакан. Одного хлопця ОСОБА_25 знала і декілька разів бачила раніше, це був хлопець із чорними очима та чорним волоссям з незвичайним ім`ям, яке свідок не запам`ятала, а інший хлопець був із світлим волоссям та світлими очима і вона його бачила колись одного разу на день міста. Хлопці почали вживати біля бесідки алкоголь та розбудили «Кривого» та налили йому теж. Він встав і присів біля вогнища напроти них і випив з ними горілки. Після цього чоловік на прізвисько « ОСОБА_71 » почав сваритися в її бік, а хлопець з чорним волоссям зробив йому зауваження та вдарив його ногою в обличчя від чого той впав на землю. Після цього хлопець з чорним волоссям підійшов до «Кривого» зліва та почав бити його ногами по голові та тулубу. Ударів було багато, точну кількість свідок не пригадує. В тому числі він наносив удари в область живота. Світлий хлопець теж підійшов до «Кривого» з права, та почав наносити удари ногами по голові та тулубу. Вони били його приблизно 3-5 хвилин. Хто з них скільки наносив ударів точно сказати свідок не змогла. Свідок пояснила, що знаходилась біля бесідки близько 2 метра від того місця, де хлопці били чоловіка на прізвисько « ОСОБА_71 » і бачила все дуже чітко. Також вона пояснила, що бачила що після нанесення ударів у «Кривого» пішла кров з носа та з брові. Після закінчення нанесення ударів хлопець з чорним волоссям сказав своєму другу, що «Кривого» треба перевернути на бік, що вони і зробили. Після цього, вони разом з хлопцями пішли з відти в напрямку гаражів. Вона залишилась стояти біля гаражів, а хлопці пішли до заправки. Через 15-20 хвилин хлопці повернулися та вони разом пішли знову до бесідки у озера, де залишили «Кривого». Коли вони прийшли туди хлопці допили горілку підійшли до «Кривого» та хлопець із чорним волоссям сказав, що той підняв голову. Після чого, вони знову разом почали наносити йому удари ногами по всьому тулубу ще декілька хвилин. Коли хлопець із чорним волоссям сказав, що все, що вони його, потушили вони обидва припинили наносити удари. Також вони сказали, що треба уходити поки їх ніхто не побачив, щоб не приїхала поліція і пішли. Також вони сказали свідку, що «Кривий» живий та на ранок він проспиться. Після цього ОСОБА_25 також пішла з відти щоб знайти свого співмешканця ОСОБА_72 та розповісти про те, що сталося. Поліцію вона не викликала, оскільки не має телефону та злякалась. Далі вона знайшла свого співмешканця ОСОБА_72 та розповіла йому, що сталося. Вони разом із ОСОБА_73 прийшли до бесідки. ОСОБА_74 підійшов до «Кривого» полив йому на обличчя води, щоб той прийшов до тями, послухав і сказав що той дихає і що буде жити. Вони забрали свої речі і пішли додому до ОСОБА_72 , де залишились на ніч.

Як вбачається з вищевказаного протоколу та відеозапису його проведення під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_25 показала обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України викладеного в даному вироку суду, а саме час, місце та спосіб вчинення даного кримінального правопорушення (кількість та механізм нанесення ударів), послідовність дій та розташування кожного з них.

Як вбачається з висновку судово-медичного експерта № 67/№615 від 31.01.2019 року, експертом ОСОБА_75 було досліджено протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_25 , яка під час проведення слідчого експерименту за допомогою статистів показала механізм і спосіб нанесення ударів ОСОБА_11 двома молодими хлопцями. Експерт з врахуванням медичних даних про характер та особливості пошкоджень встановлених при експертизі потерпілого ОСОБА_11 в своєму висновку зазначив, що ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_11 могли утворитись у час та за обставин, на які вказала свідок ОСОБА_25 при проведенні слідчого експерименту 10.11.2018р..

Відповідно до ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Як вбачається з відеозапису слідчого експерименту, дана слідча дія проводилась у відповідності до вимог КПК України, містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, при цьому відсутнє виключно проголошення свідком лише показань про обставини кримінального правопорушення з метою їх процесуального закріплення, тому суд, не розцінює слідчий експеримент як допит, а тому даний протокол має доказове значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України.

Так, якщо відомості повідомлено свідком під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 95 КПК.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком, належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії, як складової судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК.

Вищевказана позиція суду узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у справі № 740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.11.2018 року, впізнання було розпочато о 15 год. 50 хв. та закінчено о 16 год. хв.. Так, дане впізнання проводилось слідчим СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_64 у присутності двох понятих, законного представника, ОСОБА_76 , педагога ОСОБА_77 та фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації, а саме на фотокамеру «Саnon 3000». Дане впізнання проводилось з свідком ОСОБА_25 .. Так, під час, пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_25 , остання впізнала особу, яка нанесла чисельні удари ногами по голові і тулубу потерпілого ОСОБА_11 09.11.2018 о 16.00 в м. Ірпінь року під № 2, який був обраний ОСОБА_9 (Пред`явлення для впізнання були представлені наступні особи: 1. ОСОБА_78 , 2. ОСОБА_9 , 3. ОСОБА_79 , 4. ОСОБА_80 , та дані особи для впізнання були розміщені по цих номерах в такому порядку зліва на право)

В судовому засіданні, також, було досліджено відеозапис вищевказаного пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_25 , на даному відеозаписі видно, як свідок ОСОБА_25 , при впізнанні особи, одразу, не вагаючись вказує на ОСОБА_9 , як на молодого хлопця з чорним волоссям та чорними очима, який 09.11.2018р. о 16.00 годин наніс численні удари ногами по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_11 ..

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.11.2018 року, впізнання було розпочато о 18 год. 16 хв. та закінчено о 18 год. 40 хв.. Так, дане впізнання проводилось слідчим СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_64 у присутності двох понятих, законного представника, ОСОБА_6 , педагога ОСОБА_77 та фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації, а саме на фотокамеру «Sony». Дане впізнання проводилось з свідком ОСОБА_25 .. Так, під час пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_25 , остання впізнала особу, яка нанесла чисельні удари ногами по голові і тулубу потерпілого ОСОБА_11 09.11.2018 о 16.00 в м. Ірпінь року під № 3, який був обраний ОСОБА_10 (Пред`явлення для впізнання були представлені наступні особи: 1. ОСОБА_81 , 2. ОСОБА_82 , 3. ОСОБА_10 , 4. ОСОБА_83 , та дані особи для впізнання були розміщені по цих номерах в такому порядку зліва на право)

В судовому засіданні, також, було досліджено відеозапис вищевказаного пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_25 , на даному відеозаписі видно, як свідок ОСОБА_25 , при впізнанні особи, одразу, не вагаючись вказує на ОСОБА_10 , як на молодого хлопця з світлим волоссям і світлими очима, який 09.11.2018р. о 16.00 годині наніс численні удари ногами по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_11 ..

Відповідно до показань, які зафіксовані в протоколах вказаних процесуальних дій свідок ОСОБА_25 прямо вказала на обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , як на осіб, які за її поясненнями наданими при проведенні слідчого експерименту вчинили побиття потерпілого ОСОБА_11 09.11.2018р. о 16.00 год. в м. Ірпінь за місцем її тимчасового проживання, в ході якого завдали йому численних ударів ногами по голові та тулубу.

Вказані показання свідка ОСОБА_25 , не були спростовані в судовому засіданні стороною захисту, так, у засіданні стороною захисту не було доведено, що свідок була особисто знайома з обвинуваченими, перебувала з ними в будь-яких відносинах, мала підставі для особистої неприязні та їх обмови, за таких підстав суд не вбачає підстав для визнання показань свідка при проведенні даних слідчих дій недостовірними та неправдивими.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_84 , який здійснював захист обвинувачених до його мобілізації до лав ЗСУ просив визнати протоколи впізнання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 недопустимими доказами, оскільки при їх проведенні не був присутній захисник, тобто через порушення права на захист неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , однак суд не може погодитися із таким доводом захисника, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Частиною 2 ст. 228 КПК України передбачено, що особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються.

Так, як вбачається з протоколів пред`явлення особи для впізнання від 10 листопада 2018 року за участю свідка ОСОБА_25 , слідчий ОСОБА_56 , який зазначений у протоколі, у присутності двох понятих, яким у відповідності до вимог чинного законодавства роз`яснені їх права й обов`язки, а також за участю матері неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_6 , неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_76 та педагога ОСОБА_85 , провів пред`явлення особи для впізнання. Перед пред`явленням особи для впізнання слідчий з`ясував у свідка ОСОБА_25 чи може вона впізнати особу. На запитання слідчого під відеозапис свідок ОСОБА_25 зазначила, що впізнала неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за рисами обличчя та кольором волосся. Зазначений факт зафіксовано в протоколі за участю свідка ОСОБА_25 , яка попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань за ст. 385 КК України і за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України. Зауважень та доповнень до протоколу від учасників слідчої дії не надходило.

Разом з цим, відповідно до положень ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні: щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, перед пред`явленням особи для впізнання в слідчого не було підстав для забезпечення захисником неповнолітніх, оскільки на час проведення вказаної слідчої дії останні не були у статусі підозрюваних, оскільки про підозру неповнолітнім було повідомлено лише 11.11.2018р..

Крім того, дана слідча дія була проведена за участі педагога ОСОБА_85 та матері неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_6 , неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_76 , що підтверджується відповідними протоколами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд звертає увагу на те, що така процесуальна дія, як пред`явленням особи для впізнання, пов`язана з необхідністю отримання доказів, які носять об`єктивний характер, тобто таких, що не залежать від волі особи, а тому вона не може розглядатися як така, що порушує право особи зберігати мовчання. Присутність чи відсутність захисника у цьому випадку не може позначитися на змісті отриманих під час цієї дії результатів.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказів протоколів пред`явлення особи для впізнання від 10 листопада 2018 року у зв`язку з тим, що вказана слідча дія була проведена із неповнолітніми без обов`язкової участі захисника та у результаті чого було порушено право засудженого на захист спростовується наведеним вище та матеріалами даного кримінального провадження.

Вищевказана позиція суду узгоджується з висновком викладеним колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у справі № 164/154/20 (провадження № 51-2529км21).

Крім того, судом досліджено висновок судово-психіатричного експерта №150 від 03.04.2019р., яка проведена на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 25.03.2019р. з якого вбачається, що під час відтворення подій, що мали місце 09.11.2018р. в ході проведення слідчого експерименту 10.11.2018р. за участю свідка ОСОБА_25 із застосуванням відеозапису, свідок має наступні індивідуально-психологічні особливості: увага активна протягом всієї процедури допиту. Емоційний фон рівний, настрій не пригнічений. Зорового контакту не уникає. Відповіді дає змістовні, переважно лаконічні. Наявна цілеспрямованість до співпраці. Комунікативна діяльність ОСОБА_25 під час слідчого експерименту із застосуванням відеозапису характеризується психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у неї на той період внутрішньо суперечливих моделей (схем мислення) власної поведінки стосовно свідчень нею особливостей обставин події, про які вона повідомляє. Вказані особливості є психологічною підставою, що дозволяє визнати її поведінку як самостійну. Ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального (мовного) та невербального інтонаційного, жестово-знакового) комунікативного процесу, який би здійснювався на ОСОБА_25 з боку жодного з учасників слідчої дії не визначено. Усі запитання, які були поставлені ОСОБА_25 мали переважно уточнюючий характер. Інтонації поставлених запитань були рівні , вони не містять емоційного залучення. Побудова слідчого експерименту дала можливість ОСОБА_25 відповідати у вільному темпі і довільної формі, а також самостійно переміщатися в межах проведення слідчого експерименту.

Крім того, з вищевказаного висновку експерта вбачається, що процес впізнання особи за участю свідка ОСОБА_25 10.11.2018р. в період часу з 18 год. 16хв по 18год.40хв. із застосуванням відеозапису має наступні індивідуально-психологічні особливості: увага активна протягом всієї процедури допиту. Емоційний фон рівний, настрій не пригнічений, зорового контакту не уникає. Відповіді дає змістовні, переважно лаконічні. Наявна цілеспрямованість до співпраці. ОСОБА_25 досить швидко вказала на особу, ознаки якої вона описала під час надання свідчень напередодні слідчої дії впізнання. Комунікативна діяльність ОСОБА_25 в процесі впізнання особи за участю свідка ОСОБА_25 10.11.2018р. характеризується психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у неї на той період внутрішньо суперечливих моделей (схем мислення) власної поведінки стосовно свідчень нею особливостей обставин подій, про які вона повідомляє. Вказані особливості є психологічною підставою, що дозволяє визнати її поведінку як самостійну. Ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального (мовного) та невербального (інтонаційного, жестово-знакового) комунікативного процесу, який би здійснювався на ОСОБА_25 з боку жодного з учасників слідчої дії не визначено. Усі питання, які були поставлені ОСОБА_25 мали переважно уточнюючий характер. Інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містять емоційного залучення.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 577 від 26.12.2018 року, ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_9 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_9 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 13 від 13.02.2019 року, ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, а перебував в стані алкогольного сп?яніння. ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_10 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_10 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 не потребує.

Крім того, судом також було досліджено низку висновків судових експертиз. Разом з тим, суд не покладає їх в основу вироку та визнає неналежними наступні докази:

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-136 від 15.03.2019 року, на наданих на дослідження штанах (об?єкти № 1, 2) виявлена кров людини; на наданих на дослідження підштанниках (об?єкти № 3, 5) виявлена кров людини; на наданій на дослідження футболці (об?єкти № 6, 8) виявлена кров людини; на наданій на дослідження куртці (об?єкт № 14) виявлена кров людини. Генетичні ознаки слідів крові виявленої на підштанниках (об?єкти № 3, 5), на футболці (об?єкт № 8) та куртці (об?єкт №. 14) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 та зразка букального епітлею ОСОБА_10 .. Походження вищевказаних слідів крові виявлених на підштанниках (об?єкти № 3, 5), на футболці (об?єкт № 8), та куртці (об?єкт № 14) від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виключається. Генетичні ознаки слідів крові виявленої на футболці (об?єкт № 6) є змішаними, містять генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_11 та невстановленої особи.

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-34 від 13.03.2019 року, на наданій на дослідження кофті позначеній як ОСОБА_86 (об?єкти № 3-6) виявлено кров людини. На наданих на дослідження парі кросівок позначених як «I» та «ІI» (об?єкти № 1, 2) крові не виявлено. На наданій на дослідження кофті позначеній як «ІІ» (об?єкти № 12, 14, 15) виявлено кров людини. На наданій на дослідження кофті позначеній як «ІІ» (об?єкт № 13) крові не виявлено. Генетичні ознаки слідів крові виявленої на кофті позначеній як «IІ» (об`єкти № 14, 15) не встановлено, у зв?язку із недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки слідів крові виявленої на кофті позначеній як «IІ» (об?єкт № 12) є змішаними містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та не придатні для ідентифікації. На наданій на дослідження куртці (об?єкти № 8-11) виявлено кров людини. На наданій на дослідження куртці (об?єкт № 7) крові не виявлено. Генетичні ознаки слідів крові виявленої на кофті позначеній як «I» (об?єкти № 3-6) збігаються між собою, нележать першій невстановленій особі жіночої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , зразка букального епітелію ОСОБА_9 та зразка букального епітелію ОСОБА_10 .. Походження вищевказаних слідів крові виявлених на кофті позначеній як «I» (об?єкти № 3-6) від ОСОБА_87 , ОСОБА_88 та ОСОБА_10 виключається. Генетичні ознаки слідів крові виявленої на куртці (об?єкти № 8, 9) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 та зразка букального епітелію ОСОБА_10 .. Походження вищевказаних слідів крові виявлених на куртці (об?єкти № 8, 9) від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виключається. Генетичні ознаки слідів крові виявленої на куртці (об?єкт № 11) належать другій невстановленій особі жіночої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 , зразка букального епітелію ОСОБА_9 та зразка букального епітелію ОСОБА_10 .. Походження вищевказаних слідів крові виявлених на куртці (об?єкт № 11) від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виключається. Генетичні ознаки слідів крові виявленої на куртці (об?єкт № 10) є змішаними, містять генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_11 та генетичні ознаки особи встановленої в об?єкті № 11 те не містять генетичних ознак ОСОБА_88 та ОСОБА_10 .. Вищевказаний одяг, який був наданий на дослідження належав потерпілому ОСОБА_11 та був вилучений під час огляду трупу 10.11.2018 року.

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2230 від 20.02.2019 року, на наданих на дослідження спортивних штанах (об?єкти № 1-3) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на правій та лівій кишенях спортивних штанів (об?єкти № 1, 2), на поясі спортивних штанів сірого кольору (об?єкт № 3). На наданій на дослідження куртці (об?єкти № 4-7) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на замку типу «блискавка» куртки (об?єкт № 7) та клітин з ядрами, виявлених на правому та лівому рукаві куртки (об?єкти № 4, 5), на горловині куртки (об?єкт № 6). Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на правому та лівому рукаві куртки (об?єкти № 4, 5), на горловині куртки (об?єкт № 6) є змішаними, містять генетичні ознаки більше, ніж двох осіб і не придатні для ідентифікації. На наданих на дослідження кросівках (об?єкти № 9, 11) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено, в об?єктах № 8, 10 виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на шнурку кросівка, умовно позначеного, як «І» (об?єкт № 9), які є змішаними, містять генетичні ознаки більше, ніж двох осіб і непридатні для ідентифікації. Генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами, виявлених на внутрішній поверхні кросівка, умовно позначеного, як «І» (об?єкт № 8), на внутрішній поверхні кросівка, умовно позначеного, як «ІІ» (об?єкт № 10) та на шнурку кросівка, умовно позначеного, як «І» (об?єкт № 11) не встановлено, у зв?язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на правій та лівій кишенях спортивних штанів (об?єкти № 1, 2), на поясі спортивних штанів (об?єкт № 3), на замку типу «блискавка» куртки (об?єкт № 7), збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками крові потерпілого ОСОБА_11 .. Походження вищевказаних клітин з ядрами від потерпілого ОСОБА_11 виключається. Вищевказаний одяг, який був наданий на дослідження, належав ОСОБА_9 та був вилучений під час його затримання 10.11.2018 року.

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2231 від 21.02.2019 року, під час дослідження зрізів нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з правої та лівої рук ОСОБА_9 встановлено, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з правої руки ОСОБА_9 (об?єкт № 1) та з лівої руки ОСОБА_9 (об?єкт № 2) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на зрізах нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з правої та лівої рук ОСОБА_9 (об?єкти № 1, 2) збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 .. Походження вищевказаних клітин з ядрами від потерпілого ОСОБА_11 виключається.

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2229 від 19.02.2019 року, під час дослідження змивів з правої та лівої рук ОСОБА_9 встановлено, що на даних змивах виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено, генетичні ознаки клітин з ядрами збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених у змивах з правої та лівої рук ОСОБА_9 не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 .. Походження вищевказаних клітин з ядрами від потерпілого ОСОБА_11 виключається.

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2228 від 25.01.2019 року, під час дослідження змивів з правої та лівої рук ОСОБА_10 встановлено, що на даних змивах виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено, генетичні ознаки клітин з ядрами належать особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених у змивах з правої та лівої рук ОСОБА_10 не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 .. Походження вищевказаних клітин з ядрами від потерпілого ОСОБА_11 виключається.

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2227 від 24.01.2019 року, під час дослідження зрізів нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з правої та лівої рук ОСОБА_10 встановлено, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з правої руки ОСОБА_10 (об?єкт № 2) та з лівої руки ОСОБА_10 (об?єкт № 3) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на зрізах нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з правої та лівої рук ОСОБА_10 (об?єкти № 2, 3) збігаються між собою, належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 .. Походження вищевказаних клітин з ядрами від потерпілого ОСОБА_11 виключається.

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-654 від 10.04.2019 року, на наданих на дослідження спортивних штанах (об?єкт № 6) крові не виявлено. На куртці (об?єкти № 1-5) виявлена кров людини. На наданих парі кросівок, (об?єкти № 7, 8) крові не виявлено, виявлено клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на парі кросівок є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та не придатні для ідентифікації. Генетичні ознаки слідів крові виявленої на куртці (об?єкти № 1-5), збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 .. Походження вищевказаних клітин з ядрами від потерпілого ОСОБА_11 виключається. Вищевказаний одяг, який був наданий на дослідження, належав ОСОБА_10 та був вилучений під час його затримання 10.11.2018 року.

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2232 від 25.01.2019 року, під час дослідження змивів з правої руки потерпілого ОСОБА_11 було виявлено кров людини та клітини з ядрами, на змивах з лівої руки виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у змиві з правої руки та клітин з ядрами у змиві з лівої руки померлого ОСОБА_89 збігаються між собою та належать особі чоловічої генетичної статі і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Походження вищевказаних слідів у змивах з обох рук ОСОБА_11 від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виключається.

- відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2233 від 24.01.2019 року, на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з правої руки померлого ОСОБА_11 (об?єкт N? 3) виявлено кров людини та клітини з ядрами. На наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з лівої руки померлого ОСОБА_11 (об?єкт N? 4) виявлено кров людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_11 (об?єкт N? 3) є змішаними містять генетичні ознаки двох осіб, серед яких містяться генетичні ознаки особи чоловічої генетичної статі та іншої невстановленої особи чоловічої генетичної статі та не містять генетичних ознак зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об?єкт N? 1) і букального епітелію ОСОБА_10 (об?єкт N? 2). Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у піднігтовому вмісті лівої руки ОСОБА_11 (об?єкт N? 4), належать особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілями) зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об?єкт N? 1) та зразка букального епітелію ОСОБА_10 (об?єкт N? 2).

Вищевказані докази надані стороною обвинувачення не містять жодних даних, як на підтвердження, так і на спростування вини ОСОБА_10 і ОСОБА_9 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні не містять жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, за таких підстав, суд визнає їх неналежними.

Речові докази по даному кримінальному провадженню судом не досліджувались, оскільки вони не були надані суду стороною обвинувачення, у зв?язку із тим, що речові докази були знищені під час пошкодження приміщення ВП № 2 Бучанського РУПГУНП в Київській області, за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Мінеральна 7А, в період з 05.03.2022 року по 01.04.2022 року під час повномасштабного військового вторгнення РФ в Україну, військовослужбовці збройних сил та інших воєнізованих формувань РФ, всупереч законам та звичаїв війни, положення яких закріплені в міжнародних договорах, згода на обов?язковість яких надана Верховною радою України, здійснили обстріли з військового озброєння об?єктів цивільної інфраструктури. Відповідні відомості були внесені до ЄРДР за № 0000420 від 03.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_90 , також подавав скарги на дії слідчих СВ Ірпінського ВП ГУНП у Київської області ОСОБА_91 та ОСОБА_92 та відібрання зразків у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 для проведення експертиз, зважаючи, що судом визнано вищевказані експертизи неналежними, суд вважає, що є недоцільним вирішувати питання допустимості протоколів відібрання зразків у обвинувачених.

Також захисником ОСОБА_54 було подано скаргу на порушення слідчим ОСОБА_64 положень ст. 290 КПК України при відкритті стороні захисту доказів по справі, а саме захисник зазначав, що стороні захисту не були відкриті речові докази та диски з відеозаписами слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_25 , диски з відеозаписом проведення впізнання за участі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та диски з відеозаписом про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ..

Щодо не відкриття стороні захисту речових доказів по справі, суд вважає за недоцільне вирішувати питання допустимості цих доказів, оскільки такі докази не були надані стороною обвинувачення суду, через їх знищення та судом не покладаються в основу даного вироку суду. Крім того, суд звертає увагу, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх можливість ознайомитися із речовими доказами, у разі виявлення ними бажання, однак він не зобов`язаний здійснювати таке ознайомлення в обов`язковому порядку за відсутності ініціативи сторони захисту.

Вищевказана позиція суду узгоджується з висновком викладеним у постанові від 12.03.2020р. колегії суддів судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у справі № 688/2831/17.

Крім того, як вбачається з протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 24.04.2019р. про надання доступу до матеріалів неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_9 , неповнолітньому ОСОБА_10 , законним представникам ОСОБА_93 , ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_94 , педагога ОСОБА_95 в приміщенні Ірпінського ВП ГУНП в Київській області вказаним особам було надано доступ до матеріалів кримінального провадження у підшитому і пронумерованому стані, а саме том № 1 на 309 аркушах, том № 2 на 335 аркушах і том № 3 на 382 арк.. Як вбачається зі змісту протоколу сторону захисту, зокрема, ознайомлено з протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_25 та диском з відеозаписом до нього, який є додатком до цього протоколу і фактично містить відео проведення даної слідчої дії. Також, ознайомлено з протоколами пред`явлення особи для впізнання із конвертами з дисками, у томі № 3 ознайомлено із диском з відеозаписом під час вручення повідомлення про підозру. Вищевказані протоколи були підписані всіма учасниками та сам захисник ОСОБА_84 в протоколах зазначив, що він не був обмежений у часі під час ознайомлення із матеріалами справи та жодних заяв, зауважень, або скарг в протоколах не зазначав. Сторона захисту не була позбавлена процесуальної можливості за необхідності клопотати про відтворення при ознайомлені відеозаписів на дисках долучених до протоколів слідчих дій. За відсутності такого клопотання з урахуванням ст. 22 КПК України слід розуміти, що сторона захисту, самостійно обстоюючи свою правову позицію, не вважала за доцільне скористатися на згаданій стадії провадження правом на відтворенні їй відеозаписів, які фактично є додатками до протоколів слідчих дій і на якій зафіксовано саме проведення слідчої дії відображеної у відповідних протоколах.

Зважаючи на статті 22, 290, 412 КПК України у їх взаємозв`язку, істотнім порушенням вимог кримінального процесуального закону могло бути не відкриття слідчими органами стороні захисту саме протоколів про проведення слідчого експерименту та впізнання особи, що могло потягнути за собою визнання їх недопустими доказами на підставі ст. 87 КПК України. Разом із тим, судом встановлена свідома добровільна мовчазна відмова сторони захисту від реалізації права заявляти клопотання про надання на стадії виконання ст. 290 КПК України доступу до дисків з відео, долучених до протоколів, що автоматично не ставить під сумнів допустимість цих протоколів слідчих дій. Крім того, таке право могло бути реалізовано стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження, що не суперечить меті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене аргументи захисника ОСОБА_94 про недопустимість як доказів відеозаписів долучених до протоколу слідчого експерименту та протоколам пред`явлення особи до впізнання, через їх не відкриття на стадії виконання ст. 290 КПК України, є неприйнятними.

Крім того, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд також вважає, що скарги подані захисником ОСОБА_96 про не роз`яснення при повідомленні про підозру неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_9 всіх прав та обов`язків неповнолітніх підозрюваних, а саме: право на допомогу законного представника під час проведення процесуальних дій за його участі, право вимагати проведення процесуальних дій в порядку, що найменше порушує його звичайний уклад життя, право вимагати проведення процесуальних дій в порядку, що відповідає його віковим психологічним особливостям, право на роз`яснення суті процесуальних дій, рішень та їх значення та право не бути присутнім під час дослідження обставин, що можуть негативно вплинути на нього, не знайшли своє підтвердження, оскільки судом встановлено, що неповнолітнім у присутності захисника, законних представників, педагога було роз`яснено права та обов`язки при повідомленні про підозру та зміну підозри та було забезпечено участь вказаних осіб в усіх процесуальних діях, де їх участь була обов`язковою.

Також, не заслуговують на увагу доводи скарги захисника про безпідставність заміни законного представника підозрюваному ОСОБА_9 під час досудового розслідування. Як вбачається з постанови слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області від 02.01.2018р. (яка фактично була винесена 02.01.2019р.) ОСОБА_97 законний представник ОСОБА_98 , яка була залучена на початку досудового розслідування, припинила з`являтися на виклики слідчого та відповідати на дзвінки, вжитими заходами та неодноразовими виїздами працівників поліції за місцем проживання та місцем роботи встановити місцезнаходження законного представника не вдалося. Таким чином, такі дії законного представника були розцінені як зловживання її своїми правами та нехтування своїми обов`язками, та її було усунуто від участі у кримінальному провадженні. Постановою слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області від 04.01.2019р. на підставі ст. 44 КПК України було залучено в якості законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, які в подальшому приймали участь в усіх слідчих діях. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що в жодне судове засідання мати неповнолітнього ОСОБА_9 не з`явилася та будучи обізнаною про розгляд даної справи судом не подала заяву на її участь у судових засіданнях при розгляді справи.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що провина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

Також, суд дійшов до впевненого висновку, що провина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

Разом із тим, суд вважає за необхідне виключити із пред`явленого обвинувачення зазначеної прокурором кваліфікуючої ознаки про вчинення даного кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано стороною обвинувачення та вказана кваліфікуюча ознака не була прокурором зазначена і при викладені кваліфікації дій обвинувачених в обвинувальному акті.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

У керівних принципах ООН для попередження злочинності серед неповнолітніх (Ер-Ріядські керівні принципи) від 14.12.1990 зазначено, що попередження злочинності серед неповнолітніх є найважливішим аспектом попередження злочинності у суспільстві. Беручи участь у законній, соціально корисній діяльності та виробляючи гуманістичний погляд на суспільство та життя, молодь може бути вихована на принципах, які не допускають злочинну діяльність.

Згідно п. 23.2. Рекомендацій CM/Rec (2008) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», перевагу необхідно надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Рекомендації № R (2008) 11 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи «Про Європейські правила по відношенню до неповнолітніх правопорушників, засуджених до покарань та заходів кримінально-правового характеру»: «на всіх стадіях кримінального судочинства необхідно застосовувати широкий спектр альтернативних покарань і заходів, які відповідають різним етапам розвитку неповнолітніх. Пріоритетними мають бути покарання і заходи, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню шкоди, заподіяної злочином, який вчинив неповнолітній» (правила 23.1, 23.2).

У Мінімальних стандартних правилах ООН, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні до неповнолітніх («Пекінські правила») від 29.11.1985 визначено, що «заходи впливу завжди повинні бути порівнянні не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, але і зі становищем та потребами неповнолітнього, а також з потребами суспільства»; неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки його не визнано винним у вчиненні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому вчиненні інших серйозних правопорушень, а також за відсутності інших відповідних заходів впливу» (п. «а», «b», «с» правила 17.1).

Виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання необхідно взяти до уваги той факт, що обвинувачені досягли повноліття під час провадження в суді, що не виключає застосування до них особливостей, що поширюються на неповнолітніх осіб, оскільки такий статус набувається особою виключно на момент вчинення кримінального правопорушення (постанова Верховного Суду від 09.04.2019 по справі № 400/1/18).

Так само і Організація Об`єднаних націй в п. 3.3. пункту 3 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила») звернула увагу на те, що слід докладати також зусилля для поширення дії принципів, викладених в Правилах, на молодих повнолітніх правопорушників.

Так, згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_9 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин, відноситься, відповідно до ст. 12 КК України до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий та з моменту вчинення ним кримінального правопорушення упродовж понад шести років інших злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, є дитиною з багатодітної родини, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в службі у справах дітей за місцем проживання не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Також, судом враховується й висновок органу пробації, який викладений в досудовій доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до якого, виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 можливе позбавлення або обмеження волі на певний строк, тобто без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 суд визнає - вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З врахуванням всіх обставин справи, та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, протягом тривалого часу з моменту вчинення кримінального правопорушення нових протиправних діянь не вчиняв, тому за наявності кількох пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачених ст. 66 КК України, відсутністю обтяжуючих обставин, з врахуванням позиції сторони обвинувачення, яка просила суд, призначити покарання з застосуванням ст.ст. 69, 75, 104 КК України, суд вважає за можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, за кримінальне правопорушення викладене у даному вироку суду передбачене ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України та призначити основне покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та зважаючи на особу обвинуваченого ОСОБА_9 , з моменту вчинення злочину останній до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, є дитиною з багатодітної родини, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в службі у справах дітей за місцем проживання не перебуває, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладає на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто період з моменту його фактичного затримання з 10.11.2018 року по день звільнення останнього з-під варти 10.04.2019 року, включно, та період перебування ОСОБА_9 під дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за однин день позбавлення волі, тобто період з 11.04.2019 року по день закінчення строку дії запобіжного заходу 11.05.2019 року, включно.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_10 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин, відноситься, відповідно до ст. 12 КК України до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий та з моменту вчинення ним кримінального правопорушення упродовж понад шести років інших злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в службі у справах дітей за місцем проживання не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Також, судом враховується й висновок органу пробації, який викладений в досудовій доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до якого, виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 можливе позбавлення або обмеження волі на певний строк, тобто без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 суд визнає - вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З врахуванням всіх обставин справи, та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, протягом тривалого часу з моменту вчинення кримінального правопорушення нових протиправних діянь не вчиняв, тому за наявності кількох пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачених ст. 66 КК України, відсутністю обтяжуючих обставин, з врахуванням позиції сторони обвинувачення, яка просила суд, призначити покарання з застосуванням ст.ст. 69, 75, 104 КК України, суд вважає за можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, за кримінальне правопорушення викладене у даному вироку суду передбачене ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України та призначити основне покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та зважаючи на особу обвинуваченого ОСОБА_10 , з моменту вчинення злочину останній до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в службі у справах дітей за місцем проживання не перебуває, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладає на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто період з моменту його фактичного затримання з 10.11.2018 року по день звільнення останнього з-під варти 06.02.2019 року, включно, та період перебування ОСОБА_10 під дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за однин день позбавлення волі, тобто період з 07.02.2019 року по день закінчення строку дії запобіжного заходу 11.05.2019 року, включно.

Цивільний позов в даному кримінальному провадження не заявлявся.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави по 1/2 частині процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню за проведення експертиз, з огляду на наступне.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Це питання вирішується судом незалежно від того, чи реалізували учасники кримінального провадження право заявити клопотання про визначення грошового розміру процесуальних витрат, оскільки це входить до предмету доказування у кримінальному провадженні (п. 3 ст. 91 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави. При цьому суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, за власного ініціативою або за його клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Частиною 2 ст. 122 КПК України регулюється порядок здійснення залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ.

У ч. 2 ст. 124 КПК визначено обов`язок стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних із залученням експертів, який реалізується в окремій нормі щодо їх розподілу при ухваленні вироку.

Так, згідно з п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого. Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Крім того, згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року у справі, в якій засуджено декількох осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Відповідно до положень глави 8 КПК України встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат відповідно до положень глави 8 КПК України.

Таким чином, суд, вважає, що доведеною сумою процесуальних витрат є сума за проведення наступних судових експертиз: судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-136 від 15.03.2019 року у сумі 12032,03 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-34 від 13.03.2019 року у сумі 15745,27 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2230 від 20.02.2019 року у сумі 22403,55 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2231 від 21.02.2019 року у сумі 4305,59 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2229 від 19.02.2019 року у сумі 7059,65 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2228 від 25.01.2019 року у сумі 6883,54 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2227 від 24.01.2019 року у сумі 6563,17 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-654 від 10.04.2019 року у сумі 10335,05 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2232 від 25.01.2019 року у сумі 7311,64 гривень; судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/2233 від 24.01.2019 року у сумі 5440,19 гривень, що разом становить 98079,63 гривень, тому 1/2 частини вартості проведених експертиз, які підлягають стягненню з кожного обвинуваченого становить 49039,82 гривень.

Питання речових доказів по даному кримінальному провадженню судом не вирішується, у зв?язку з тим, що речові докази були знищені під час пошкодження приміщення ВП № 2 Бучанського РУПГУНП в Київській області, за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Мінеральна 7А, в період з 05.03.2022 року по 01.04.2022 року під час повномасштабного військового вторгнення РФ в Україну, військовослужбовці збройних сил та інших воєнізованих формувань РФ, всупереч законам та звичаїв війни, положення яких закріплені в міжнародних договорах, згода на обов?язковість яких надана Верховною радою України, здійснили обстріли з військового озброєння об?єктів цивільної інфраструктури. Відповідні відомості були внесені до ЄРДР за № 0000420 від 03.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинувачених суд не застосовує.

На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 369-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі статтей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто період з моменту його фактичного затримання з 10.11.2018 року по день звільнення останнього з-під варти 10.04.2019 року, включно, та період перебування ОСОБА_9 під дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за однин день позбавлення волі, тобто період з 11.04.2019 року по день закінчення строку дії запобіжного заходу 11.05.2019 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 1/2 частину процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертиз в сумі 49 039 (сорок дев`ять тисяч тридцять дев`ять) гривень 82 копійки.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі статтей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто період з моменту його фактичного затримання з 10.11.2018 року по день звільнення останнього з-під варти 06.02.2019 року, включно, та період перебування ОСОБА_10 під дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за однин день позбавлення волі, тобто період з 07.02.2019 року по день закінчення строку дії запобіжного заходу 11.05.2019 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 1/2 частину процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертиз в сумі 49 039 (сорок дев`ять тисяч тридцять дев`ять) гривень 82 копійки.

Вирок суду може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку після його проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1