В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2024 Справа №607/7619/23 Провадження №1-кп/607/777/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представника потерпілого

ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0000047 від 07 червня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Косів Чортківського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацевлаштованого, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

1. Встановлені судом обставини кримінальних правопорушень.

06 червня 2022 року приблизно об 21:00 год. обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та двоє інших осіб відпочивали на території домоволодіння по АДРЕСА_3 та голосно слухали музику.

В цей час повз вказане будинковолодіння проходив потерпілий ОСОБА_10 , який зробив відпочиваючим зауваження з приводу того, що вони голосно слухали музику з нецензурною лексикою. На ці слова обвинувачений ОСОБА_7 обурився, вийшов на дорогу та в грубій формі відповів потерпілому ОСОБА_10 , що будуть слухати ту музику, яку захочуть. Щоб не провокувати конфлікт потерпілий ОСОБА_10 пішов в напрямку свого будинковолодіння, що по АДРЕСА_3 .

Після чого у обвинуваченого ОСОБА_6 спільно із обвинуваченим ОСОБА_7 , які перебували у громадському місці, а саме на вулиці Виноградній села Смиківці Великобірківської територіальної громади Тернопільського району, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, тобто 06 червня 2022 року приблизно об 21:00 год., обвинувачений ОСОБА_6 спільно із своїм батьком ОСОБА_7 , перебуваючи по вулиці Виноградній села Смиківці Великобірківської територіальної громади Тернопільського району, усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, зневажаючи існуючі у суспільстві норми та правила поведінки, в тому числі щодо спокійного відпочинку, діючи з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, наздогнали потерпілого ОСОБА_10 на вулиці біля його будинку, після чого обвинувачений ОСОБА_7 умисно та безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки у ліву ділянку голови, від якого потерпілий ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на землю, а обвинувачений ОСОБА_6 в цей момент розпилив із газового балончика хімічну речовину (сльозогінний газ) в очі потерпілого ОСОБА_10 .

Надалі сусіди ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , почувши даний конфлікт, вибігли на вулицю та звертаючись словесно до обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 намагалися зупинити побиття потерпілого ОСОБА_10 , після чого обвинувачений ОСОБА_6 , діючи з хуліганських мотивів, безпричинно, умисно наніс один удар кулаком правої руки у ліве вухо ОСОБА_11 , від якого останній втратив рівновагу та впав нa металеву сітку, після чого обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи позаду потерпілого ОСОБА_11 , схопив останнього за шию, та тримаючи у правій руці газовий балончик із сльозогінним газом, розпилив його ОСОБА_11 в очі та у ліве вухо. Надалі обвинувачений ОСОБА_6 , діючи з хуліганських мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_12 та умисно, безпричинно розпилив із газового балончика сльозогінний газ в його очі, після чого застосовуючи фізичну силу, розірвав сорочку на потерпілому ОСОБА_12 .

В подальшому обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли із місця події та сіли в салон належного їм автомобіля марки «Opel Astra», в якому знаходився обвинувачений ОСОБА_8 . В цей час потерпілий ОСОБА_10 підійшов до автомобіля і став фотографувати номерний знак. У цей час у обвинуваченого ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли із салону автомобіля та перебуваючи на вулиці, на якій були присутні жителі села Смиківці, усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, зневажаючи існуючі у суспільстві норми та правила поведінки у громадських місцях, в тому числі щодо спокійного відпочинку, діючи з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 , який в цей момент перебував на земельній ділянці (городі), належному ОСОБА_14 , що примикає до вулиці, після чого обвинувачений ОСОБА_6 безпричинно умисно наніс йому один удар ногою у задню частину лівого стегна, внаслідок якого останній впав на землю, в той час до потерпілого ОСОБА_10 , який перебував у лежачому положенні на землі, також підбігли обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та групою осіб, діючи спільно, умисно нанесли не менше 11 ударів ногами в ділянку голови та по всьому тілу ОСОБА_10 . Зокрема, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись зліва біля плеча потерпілого ОСОБА_10 , наніс ногою не менше 4 ударів, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись біля тім`яної частини голови потерпілого ОСОБА_10 наніс ногою не менше 4 ударів, та обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись справа біля плеча потерпілого ОСОБА_10 , наніс ногою не менше 3 ударів.

В результаті злочинної діяльності групи осіб у складі обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було завдано значної шкоди громадському порядку, а саме створено перешкоду у спокійному відпочинку жителів вулиці Виноградна села Смиківці Великобірківської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, завдано фізичного болю потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 у вигляді: садна лобової ділянки волосистої частини голови зліва; синця правої тім`яної ділянки волосистої частини голови; хімічного опіку обох очей, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинено шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , наданих їм Конституцією України, правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

За таких обставин, вказаними діями обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Крім цього під час вчинення вищенаведених хуліганських дій у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , 06 червня 2022 року приблизно об 21:10 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на земельній ділянці (городі), належному ОСОБА_14 , що примикає до вул. Виноградна села Смиківці Великобірківської ТГ Тернопільського району, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, під час вчинення хуліганських дій, коли потерпілий ОСОБА_10 лежав на землі обличчям донизу, підійшов зі сторони лівого плеча ОСОБА_10 та умисно наніс йому не менше 4 ударів ногою в ліву ділянку обличчя.

В результаті умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, що частково поширюється на виличну ділянку, де наявні ознаки забиття м`яких тканин у виді набряку; забиття лівої щічної ділянки у виді набряку м`яких тканин; закритого перелому кісток лицевого черепа зліва виличної дуги, передньої та латеральної (зовнішньої) стінок верхньощелепової пазухи однойменної кістки з наявністю в її порожнині крові (гематосинус); травматичного перелому коронкової частини 36 (6-го лівого нижнього) зуба; які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

За таких обставин, вказаними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

2. Висловлені обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безпосередньо у судовому засіданні процесуальні позиції з приводу пред`явленого їм обвинувачення.

2.1. Висловлена обвинуваченим ОСОБА_6 безпосередньо у судовому засіданні процесуальна позиція з приводу пред`явленого йому обвинувачення.

Допитаний під час судового розгляду вказаного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, не визнав та пояснив, що 06 червня 2022 року близько 19.30 год. він приїхав на дачу в с. Смиківці по вул. Виноградна разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 та привіз вечерю робітникам. В цей час на дачі також перебував його батько ОСОБА_7 та робітники ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Надалі вони всі разом повечеряли, при цьому алкогольних напоїв не розпивали, при цьому на їх подвір`ї стояла музична колонка та грала музика. Близько 20.30 год., коли батько зрізав квіти біля паркану, ОСОБА_10 проходив повз їх подвір`я та звернув батькові увагу на те, що в них грає музика, коли під час воєнного стану у селі ховають військовослужбовця. У зв`язку з цим між ними відбувся словесний конфлікт на підвищених тонах, під час якого батько вийшов до ОСОБА_10 на дорогу. Вказав, що до даного конфлікту між батьком та ОСОБА_10 були неприязні стосунки, сварки за межі їх земельної ділянки, електроенергію, а також ОСОБА_10 звинувачував його в тому, що ніби-то він пошкодив йому паркан, що є неправдою. Після даного словесного конфлікту ОСОБА_10 направився до себе додому, батько повернувся на подвір`я, а він в цей час перебував в гаражі. Надалі коли вони вже збирались їхати додому, ОСОБА_10 повернувся та вони з батьком продовжили з`ясовувати стосунки, між ними тривала словесна суперечка, при цьому батько жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не наносив. Подальші події відбувались на дорозі біля їх ділянки на відстані близько 8-10 метрів до гаража, де він знаходився, тому розмову між батьком та ОСОБА_10 він чув. Потім до них підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які не намагались зупинити конфлікт між його батьком та ОСОБА_10 , натомість також вступили у словесну суперечку проти батька, спілкуючись на підвищених тонах. В подальшому ОСОБА_10 наніс батькові удар кулаком в обличчя. При цьому ОСОБА_12 тримав батька за шию і за сорочку. Побачивши це, з метою припинити конфлікт, він взяв з машини газовий балончик та підійшовши до місця конфлікту на відстані близько 1 метра розпилив його в сторону ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які стояли поряд один біля одного. Однак жодних тілесних ушкоджень він нікому не наносив, нікого не шарпав, в тому числі не наносив удар у ліве вухо ОСОБА_11 , а також не рвав сорочку ОСОБА_12 . ОСОБА_8 в цей час знаходився в гаражі та вечеряв. Після застосування газового балончика ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли додому, а вони з батьком збирали речі. Потім вони з батьком, ОСОБА_8 та ОСОБА_15 сіли в машину, однак сусіди перешкоджали їм поїхати. Так, ОСОБА_19 кричала, щоб чоловіки не відпускали їх безкарно, ОСОБА_10 став попереду їх машини, перегородивши дорогу, та тримаючи в руках телефон, намагався сфотографувати номерний знак, а донька ОСОБА_11 в цей час наносила удари по машині. Надалі його батько вийшов з автомобіля та вибив з рук ОСОБА_10 телефон, на що ОСОБА_10 наніс йому удар, а батько удар у відповідь. Загалом батько наніс ОСОБА_10 близько 4 ударів. Також в цей час ОСОБА_12 наносив удари його батькові та поряд з ним перебував сусід ОСОБА_20 . Побачивши, що батькові наносять удари, він вийшов з автомобіля та ставши перед батьком, відштовхнув ОСОБА_10 , від чого той впав на коліна та приблизно через 2-3 секунди піднявся, та в цей час йому ніхто ударів не наносив. Надалі він помітив, що з іншої сторони батькові наносив удари ОСОБА_20 . Вказав, що під час того, як відбувався даний конфлікт, ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та стояв безпосередньо біля машини та нікому ударів не наносив, а ОСОБА_15 перебував в салоні автомобіля. Надалі на дорогу вийшли їх робітники і розборонили конфлікт, після чого вони із батьком, ОСОБА_8 та ОСОБА_15 поїхали в травмпункт, оскільки в батька була розбита губа та текла кров. В інших учасників конфлікту він не бачив тілесних ушкоджень, а у ОСОБА_12 була розірвана сорочка. Повідомив, що його батько з матір`ю підходили до ОСОБА_10 , щоб примиритися. У останньому слові вказав, що вважає себе невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки захищав батька.

2.2. Висловлена обвинуваченим ОСОБА_7 безпосередньо у судовому засіданні процесуальна позиція з приводу пред`явленого йому обвинувачення.

Допитаний під час судового розгляду вказаного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав частково та пояснив, що раніше між ним та ОСОБА_10 неодноразово траплялись конфлікти щодо меж розміщення його огорожі, оплати за електроенергію. Так, 06 червня 2022 року близько 20.30 год., повечерявши у них на дачі разом із сином ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та трьома майстрами, що робили в будинку ремонт, при цьому алкогольних напоїв не вживали, він зрізав квіти біля паркану. На подвір`ї стояла музична колонка, грала музика. Потім збираючись їхати додому, вони винесли колонку на дорогу біля машини та в цей час підійшов ОСОБА_10 та зробив зауваження щодо того, що вони слухають музику, коли на фронті гинуть люди. Він вийшов до нього на дорогу, тримаючи в руках ножиці, якими зрізав квіти, та відповів, щоб ОСОБА_10 не керував на його подвір`ї. Надалі ОСОБА_10 пішов додому, а він поставивши ножиці в гаражі, вийшов знову на вулицю та побачивши ОСОБА_10 , який йшов в його сторону, пішов йому назустріч. Таким чином подальші події відбувались посередині між їхніми господарствами. Так, спочатку між ними виник словесний конфлікт. Надалі на заклики ОСОБА_19 та доньки ОСОБА_11 до них підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , однак останні не намагались припинити конфлікт. В подальшому ОСОБА_10 наніс йому удар в обличчя, а він у відповідь також удар рукою в обличчя ОСОБА_10 . Крім того коли ОСОБА_12 тримав його за шию, він порвав йому сорочку. Надалі до них підбіг його син ОСОБА_6 та розпиливши газовий балончик в сторону потерпілих, припинив їх конфлікт та всі розійшлися. Повідомив, що ОСОБА_6 нікому ударів не наносив, в тому числі не наносив удар у вухо ОСОБА_11 , а також не завдавав тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Після даного конфлікту потерпілі розійшлись помити очі, а вони з сином ОСОБА_6 сіли в автомобіль. Потім зі словами чому вони відпускають їх безкарно, до їх автомобіля підійшла донька ОСОБА_11 та почала бити кулаками по машині, а також ОСОБА_10 намагався сфотографувати на свій телефон їх автомобіль. В цей час він вийшов з машини та вибив кулаком з рук ОСОБА_10 його телефон, який відлетів та впав на город. ОСОБА_10 пішов шукати телефон та в цей час ОСОБА_6 його штовхнув, від чого ОСОБА_10 впав на коліна і на руки. В такому положенні ОСОБА_10 ніхто ударів не наносив. Під час конфлікту ОСОБА_8 знаходився в автомобілі та вийшов на вулицю лише після того як ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_10 , однак в конфлікті участі не брав. Також повідомив, що крім ОСОБА_10 під час конфлікту йому наносили удари сусід ОСОБА_20 та ОСОБА_12 . Після даних подій він звернувся в травмпункт з приводу отриманих тілесних ушкоджень. Вказав, що ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_6 не наносили потерпілим удари, а він наніс ОСОБА_10 близько 3-4 ударів. При цьому на обличчі ОСОБА_10 не було помітно жодних слідів тілесних ушкоджень Зазначив, що він підходив до ОСОБА_10 , щоб примиритись, на що останній відповів, що потрібно відшкодувати грошові кошти на лікування на суму близько 200000 грн., яку він йому не відшкодував. У останньому слові вказав, що вважає себе невинуватим у вчиненні хуліганства.

2.3. Висловлена обвинуваченим ОСОБА_8 безпосередньо у судовому засіданні процесуальна позиція з приводу пред`явленого йому обвинувачення.

Допитаний під час судового розгляду вказаного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, не визнав та пояснив, що він був свідком конфлікту, який відбувся в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області по вул. Виноградній 06 червня 2022 року близько 20.40 год. Так, приблизно о 19.20 год. він разом із ОСОБА_6 та своїм братом ОСОБА_15 приїхали на дачу сім`ї Письменних. Також там перебував батько ОСОБА_6 ОСОБА_7 . Вони повечеряли в приміщенні гаражу, при цьому алкогольних напоїв не вживали. На вулиці біля входу в гараж стояла музична колонка та грала музика. Надалі ОСОБА_7 пішов зрізати квіти біля хвіртки на території домогосподарства, а він стояв на вулиці біля гаража. В цей час повз їх подвір`я проходив ОСОБА_10 та зробив зауваження ОСОБА_7 з приводу того, що голосно грає музика, через що між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 вийшов до ОСОБА_10 на дорогу біля своїх воріт. Потім ОСОБА_10 відвів собаку додому, а ОСОБА_7 зайшов на своє подвір`я та залишив ножиці, якими він зрізав квіти. Надалі ОСОБА_7 збирав речі, щоб їхати додому та в цей час ОСОБА_10 повернувся до воріт Письменних разом з іншими потерпілими та між ними знову виник конфлікт, в ході якого вони почали шарпатися та битися. При цьому потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не намагались припинити конфлікт. Всього конфлікту він не бачив, тому що періодично заходив в гараж, тому не знає хто перший наніс удар, але бачив як ОСОБА_7 завдали удар в обличчя. При цьому біля ОСОБА_7 стояли троє потерпілих, його утримували за шию, він виривався та порвав сорочку на одному з потерпілих. Надалі ОСОБА_6 вибіг з гаража та взявши з автомобіля газовий балончик, розпилив його в сторону всіх потерпілих одночасно, а не кожному окремо. Вказав, що конфлікт відбувався на відстані приблизно 7 метрів від воріт дачі сім`ї Письменних в сторону до воріт ОСОБА_10 . Під час конфлікту він стояв був біля входу в гараж та відстань між ним та місцем, де відбувався конфлікт, становила близько 20 метрів. Повідомив, що ОСОБА_6 не наносив удар у ліве вухо ОСОБА_11 , а також не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Сорочку на ОСОБА_12 розірвав ОСОБА_7 , коли виривався. Надалі ОСОБА_6 забрав батька від потерпілих та зібравши речі, вони всі сіли в автомобіль, щоб їхати додому. При цьому він із братом сіли на заднє пасажирське сидіння, однак в цей час жінки почали кричати чому їх безкарно відпускають та донька потерпілого ОСОБА_11 почала наносити удари рукою по капоті автомобіля. ОСОБА_10 , підійшовши до автомобіля, хотів сфотографувати номерний знак та перегородив їм дорогу. Тоді ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, вибив правою рукою з рук ОСОБА_10 телефон, який перелетівши через дорогу, впав на город. Також в цей час з автомобіля вийшов ОСОБА_6 та попхав ОСОБА_10 , відштовхнувши його від автомобіля. Надалі ОСОБА_10 зашпортався та впав на руки і коліна. В цей момент він також вийшов з машини та хотів допомогти ОСОБА_10 піднятись, однак ОСОБА_6 сказав йому сісти в машину, після чого вони всі сіли в автомобіль та поїхали в травмпункт, де ОСОБА_7 наклали шви на губу. Вказав, що ОСОБА_10 ніхто не наносив ударів в задню частину стегна, він не перебував в лежачому положенні та йому в цей час не наносили тілесних ушкоджень. Заходів щодо примирення з потерпілими він не вживав, оскільки не винен у вчиненні кримінального правопорушення, шкоду не відшкодовував. У останньому слові вказав, що вважає себе невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки лише намагався запобігти конфлікту.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

3.1. Показання допитаних в усному порядку безпосередньо у судовому засіданні потерпілих у кримінальному провадженні.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, на переконання суду, винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а також винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду, а саме:

- показаннями допитаного безпосередньо в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який під час свого допиту показав, що 06 червня 2022 року приблизно о 21.00 год. він вийшов на вулицю, щоб вигуляти собаку, та почув голосну музику, яка звучала з музичної колонки, що знаходилась посеред дороги біля автомобіля Письменних. Почувши, що у музиці присутня нецензурна лайка, він вирішив зробити зауваження щодо прослуховування такої музики у воєнний час. В цей час до нього з іншої сторони вулиці підійшла ОСОБА_21 , яка теж мала намір зробити зауваження Письменним щодо музики. Побачивши ОСОБА_7 , він порадив йому поставити музичну колонку на подвір`я, в будинок або гараж, на що останній вибіг до нього на вулицю з металевим предметом. Побачивши, що ОСОБА_7 перебуває в неадекватному стані, він пішов додому. Прив`язавши собаку в себе на подвір`ї, він побачив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 йдуть до нього. Так як він не хотів конфлікту у себе на подвір`ї, де перебували його внуки, тому вийшов на дорогу та відійшов в сторону назустріч обвинуваченим. В цей час на городі перебувала сусідка і він запитав чи подобається їй музика та в цей момент відчув удар кулаком в голову, від якого він почав падати на землю, і в цей час він відчув ще один удар ногою по тілу. Надалі ОСОБА_6 , взявши з автомобіля газовий балончик, розпилив йому в очі, а потім до місця події підійшли потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , щоб розборонити їх та відігнали Письменних від нього і він пішов додому, щоб помити очі. Надалі коли він знову вийшов на дорогу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжували кричати, висловлюватися нецензурною лексикою та погрожували всім, після чого сіли в автомобіль. Так як вони викликали поліцію та швидку медичну допомогу, він попросив їх залишатись на місці події до їх приїзду, а також він хотів сфотографувати хто сидить за кермом, на що з автомобіля вибіг ОСОБА_6 та копнув його в руку, від чого його телефон полетів на город. Він направився туди, щоб підняти телефон, та в цей момент відчув удар в ногу, від якого він впав обличчям до землі. Надалі троє обвинувачених, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ставши навколо нього, почали наносити йому удари ногами в голову, зокрема, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 нанесли йому не менше як по 4 удари кожен, а ОСОБА_8 наніс три удари. Бійку між ними розборонили майстри, які працювали у Письменних на будівництві. Вказав, що раніше у нього не було конфліктів із обвинуваченими та причиною такої поведінки обвинувачених вважає перебування їх в стані алкогольного сп`яніння. Чи нанесли обвинувачені ще комусь тілесних ушкоджень він не бачив. Повідомив, що окрім нього, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , на місці події були жінки, а саме його дружина ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , а також був присутній сусід ОСОБА_20 .

Вказав, що шкода йому не відшкодована, тому цивільний позов підтримує. Зазначив, що здоров`я у нього повністю не відновилось, адже після даного конфлікту у нього деформована голова з лівої сторони, він не відчуває губи, двох зубів. Також вказав, що йому було завдано моральної шкоди, адже у момент вчинення відносно нього кримінального правопорушення він відчув приниження. З обвинуваченими він не примирився та щодо міри покарання останнім покладається на думку суду.

- показаннями допитаного безпосередньо в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , який під час свого допиту показав, що 06 червня 2022 року близько 21.00 год. він перебував на своїй дачній ділянці та чув музику з нецензурними словами. Надалі він почув крик своєї доньки та вийшов на дорогу. В цей час він побачив ОСОБА_10 , в якого з носа текла кров та він йшов на своє подвір`я митися. Також на дорозі біля воріт ОСОБА_10 знаходились агресивно налаштовані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, адже від них було чути характерний запах. При цьому загрози для них не було, агресія була тільки з їх сторони. Він намагався словесно врегулювати конфлікт, розібратися в чому причина, але ОСОБА_6 наніс йому удар рукою у ліве вухо, від якого він впав на сітку, після чого ОСОБА_6 також розпилив йому в очі газовий балончик. Після цього він пішов на своє подвір`я промити очі, тому іншої частини конфлікту не бачив. Повернувся на місце події тоді, коли там вже була швидка медична допомога, обвинувачених на місці події в той час не було. Вказав, що на час конфлікту на місці події перебували обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Окрім того також були присутні його донька ОСОБА_23 , дружина потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_19 , сусід ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Також на подвір`ї за воротами ОСОБА_10 перебували діти, які бачили і чули конфлікт.

- показаннями допитаного безпосередньо в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_12 , який під час свого допиту показав, що він не бачив початку конфлікту, а вибіг на дорогу, коли почув крик. В цей час ОСОБА_10 перебував в себе на подвір`ї, де промивав очі, а також в нього з носа текла кров. На дорозі знаходились обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, були дуже агресивні, висловлювались нецензурними словами, погрожували. Також в цей час на дорогу вийшов ОСОБА_11 . Вони хотіли врегулювати конфлікт, заспокоїти учасників, однак ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_11 в обличчя, від чого він впав на сітку. Після цього ОСОБА_6 розпилив ОСОБА_11 в очі газовий балончик. В подальшому ОСОБА_6 підбіг до нього та також розпилив йому в очі газовий балончик, при цьому так як він ухилявся, ОСОБА_6 шарпнув його за сорочку, порвавши її, однак ударів йому не завдав. Надалі він побіг промити очі та повернувся на місце події приблизно через 10 хв., коли конфлікт ще продовжувався. Так, він бачив як обвинувачені сіли в машину, маючи намір їхати звідти, а ОСОБА_10 хотів сфотографувати хто сидить за кермом автомобіля, після чого вийшов ОСОБА_6 та копнув телефон ОСОБА_10 , від чого телефон відлетів на город. Також надалі ОСОБА_10 впав на землю, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали наносити йому удари ногами в голову, нанісши по декілька ударів. ОСОБА_8 також знаходився біля голови ОСОБА_10 , але він не бачив як той наносив удари. Надалі обвинувачені сіли в машину і поїхали. В подальшому на місце події прибула швидка медична допомога. Вказав, що раніше у них з обвинуваченими не було конфліктів. На даний час вони не примирились.

3.2. Показання допитаних безпосередньо в судовому засіданні свідків сторони обвинувачення у кримінальному провадженні.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, на переконання суду, винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а також винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду, а саме:

- показаннями допитаної безпосередньо в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , яка під час свого допиту показала, що ввечері 06 червня 2022 року вона перебувала за місцем свого проживання, а її чоловік ОСОБА_10 в цей час пішов на вулицю вигулювати собаку. Надалі ОСОБА_10 звернув увагу сусіду ОСОБА_7 на те, що в них голосно грає музика з нецензурними словами, після чого між ними розпочалась суперечка. Надалі вона почула крики та коли вибігла на вулицю, то побачила біля воріт їх будинку бійку між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , в ході якої останній впав на землю. В подальшому також підійшов син ОСОБА_7 ОСОБА_6 , який тримав в руках газовий балончик, а також почувши крик, до місця події підійшли сусіди ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Надалі ОСОБА_6 наніс удар у вухо ОСОБА_11 , від якого той впав на металеву сітку, після чого ОСОБА_6 розпилив йому в очі газовий балончик. Чи наносили удари ОСОБА_12 вона не бачила, бо під час конфлікту заходила на подвір`я, де перебували її внуки, а коли повернулась на місце події, то помітила, що у ОСОБА_12 була порвана сорочка. Також вказала, що вона не бачила хто розпилив газовий балончик в очі її чоловіку ОСОБА_10 , однак вказаний балончик був лише у ОСОБА_6 . В подальшому її чоловік ОСОБА_10 зайшов на подвір`я, щоб помити очі, які сльозились від застосування газового балончика, та в цей час обвинувачені сіли в автомобіль та мали намір їхати з місця події, однак її чоловік хотів сфотографувати їх машину, на що до нього вийшов ОСОБА_6 та вибив ногою йому з рук телефон, який від удару відлетів на город. Потім ОСОБА_6 наніс удар ногою ОСОБА_10 , від якого той впав на землю обличчям до землі. Після цього ОСОБА_6 , знаходячись з лівої сторони від ОСОБА_10 , наніс йому близько 4 ударів ногою, ОСОБА_7 , перебуваючи прямо біля голови потерпілого, також наносив йому удари ногою. Крім того в цей час до побиття її чоловіка приєднався ще один чоловік, який до того перебував біля подвір`я обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та в конфлікт не вступав. Вказаний чоловік був одягнутий в сині шорти та кросівки та перебуваючи справа від ОСОБА_10 , наніс йому 3 удари ногою в голову;

- показаннями допитаної безпосередньо в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , яка під час свого допиту показала, що 06 червня 2022 року, перебуваючи на вулиці з дитиною, вона чула голосну музику з нецензурними словами та саме розмовляла з сусідкою про недоцільність включати таку музику. В цей час вона побачила, що їх сусід ОСОБА_10 вийшов на вулицю вигулювати собаку. Зупинившись біля будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_10 зробив йому зауваження з приводу увімкнутої музики, після чого ОСОБА_7 швидким кроком почав йти за ОСОБА_10 , при цьому розмахував руками та висловлювався нецензурними словами. Вона також направилась в сторону ОСОБА_10 та голосно вигукувала, щоб ОСОБА_7 не чіпав ОСОБА_10 . Також до ОСОБА_7 приєднався його син ОСОБА_6 та вони разом вигукували образи, нецензурно висловлювались. Надалі ОСОБА_6 взяв з автомобіля газовий балончик та підійшовши до ОСОБА_10 , штовхнув його, від чого останній впав на сітку, після чого ОСОБА_6 розпилив в сторону ОСОБА_10 газовий балончик. Надалі на її крик до місця події підійшли її батько ОСОБА_11 та сусід ОСОБА_12 , маючи намір припинити конфлікт. Однак ОСОБА_6 наніс удар в ліве вухо її батькові ОСОБА_11 та розпилив в його сторону газовий балончик. Також ОСОБА_7 в грубій формі розмовляв із ОСОБА_12 , а ОСОБА_6 розпилив в його сторону газовий балончик, після чого вона викликала працівників поліції. Надалі обвинувачені мали намір сісти в автомобіль та поїхати з місця події, тому вона вирішила сфотографувати номерний знак автомобіля, однак в неї розрядився мобільний телефон, тому вона попросила зробити це ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_10 хотів сфотографувати номерний знак автомобіля, до нього підбіг ОСОБА_6 та вибив у нього з рук телефон. ОСОБА_10 хотів його підняти, а ОСОБА_6 штовхнув його та ОСОБА_10 впав на землю. В цей час до ОСОБА_6 підбігли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та вони разом почали наносити удари ногами ОСОБА_10 , нанісши приблизно по 3-4 удари кожен по голові потерпілого, обличчі та тілу. Зокрема, ОСОБА_6 наносив ногою удари в ліву частину обличчя ОСОБА_10 . В цей час вона почала голосно кричати, на що з будинку Письменних вийшли майстри та розборонили їх. Надалі обвинувачені сіли в автомобіль та покинули місце події. Вважає, що причиною конфлікту стало перебування обвинувачених в стані сильного алкогольного сп`яніння, про що свідчив характерний запах від них, їх агресивна поведінка;

- показаннями допитаного безпосередньо в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 , який під час свого допиту показав, що 06 червня 2022 року близько 21.00 год., коли він перебував в себе вдома, то почув крик з вулиці ОСОБА_19 про допомогу. Коли він вийшов на вулицю, зі слів останньої йому стало відомо про конфлікт, який виник між ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 . Вийшовши на дорогу, він побачив агресивно налаштованих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які висловлювались нецензурною лексикою та погрожували фізичною розправою сусідам. Надалі вони сіли в автомобіль і хотіли їхати, але як він зрозумів, сусіди викликали поліцію, тому ОСОБА_10 хотів зняти на телефон дану подію, на що ОСОБА_6 вийшов з автомобіля і вибив телефон з рук ОСОБА_10 , в результаті чого він впав на присадибну ділянку. ОСОБА_10 нахилився, щоб підняти телефон та в цей час ОСОБА_6 наніс йому удар ногою, від якого ОСОБА_10 впав обличчям до землі. Потім до нього підбігли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та почали наносити йому удари ногами, зокрема, він бачив як ОСОБА_6 наносив ОСОБА_10 удари по обличчю, а ОСОБА_8 в бік та задню частину тіла. Він відтягнув ОСОБА_7 , а також в цей момент на вулицю вибігли чоловіки, які працювали у Письменних, та відтягнули ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Надалі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 сіли в автомобіль і поїхали з місця події. Також він бачив, що у ОСОБА_11 було червоне обличчя і він витирав очі, однак чи розпилювали на місці події газовий балончик він не бачив. В ОСОБА_12 була розірвана сорочка і в нього також обличчя було червоне біля очей. ОСОБА_10 витирав очі та в нього теж були помітні червоні сліди на обличчі. Крім того вказав, що на вулиці довгий проміжок часу звучала музика, в тому числі російською мовою, з вживанням нецензурних слів. Музична колонка стояла на дорозі біля багажника автомобіля. Повідомив, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на час події перебували в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив різкий запах алкоголю, їх поведінка, а також в післяобідній час він декілька разів проїжджав біля їх подвір`я і бачив як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в гаражі розпивали алкогольні напої, а саме горілку. Вказав, що ОСОБА_8 був взутий у шльопанці і одягнутий в голубу футболку та шорти. Про існування попередніх конфліктів між обвинуваченими та потерпілими йому невідомо.

3.3. Досліджені та проаналізовані безпосередньо у судовому засіданні письмові докази сторони обвинувачення у кримінальному провадженні.

Окрім показань допитаних безпосередньо у судовому засіданні потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_26 , винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, та винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, повністю доведена дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, оголошеними в судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000047 від 07 червня 2022 року, зі змісту якого вбачається, що 06 червня 2022 року близько 21.00 год. по вул. Виноградна в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області група осіб у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- заявою ОСОБА_10 від 06 червня 2022 року, згідно якої останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невідомого йому чоловіка, які 06 червня 2022 року близько 21.30 год. завдали йому тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 333 від 29 червня 2022 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_10 (судово-медичний експерт ОСОБА_27 ), з підсумкової частини якого вбачається, що на підставі судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_10 , 1963 року народження, вивчення медичних документів на його ім`я, приймаючи до уваги повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, експерт підсумувала: 1. У гр-на ОСОБА_10 при судово-медичній експертизі виявлені наступні ушкодження: садна лобової ділянки волосистої частини голови зліва; синець правої тім`яної ділянки волосистої частини голови; синець нижньої повіки лівого ока, що частково поширюється на виличну ділянку, де наявні ознаки забиття м`яких тканин у виді набряку; забиття лівої щічної ділянки у виді набряку м`яких тканин. При зверненні ОСОБА_10 6 червня 2022 року по медичну допомогу в приймальне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР, у нього було діагностовано «хімічний опік обох очей»; із зовнішніх ушкоджень у нього були відмічені «гематома нижньої повіки», «забій м`яких тканин нижньої щелепи зліва». При вивченні записаних на оптичному комп`ютерному компакт-диску КТ сканів голови на ім`я ОСОБА_10 від 07.06.2022 виявлені закриті переломи кісток лицевого черепа зліва - виличної дуги, передньої та латеральної (зовнішньої) стінок верхньощелепної пазухи однойменної кістки з наявністю в її порожнині крові (гематосинус). 2. Виявлені у ОСОБА_10 ушкодження, з огляду на морфологічні властивості (стан поверхні саден і м`яких тканин, забарвлення синців тощо) і відсутність рентгенологічних ознак консолідації (зрощення) переломів, утворились незадовго до його звернення по медичну допомогу, не виключено у вказаний в постанові термін. Відмічені вище у ОСОБА_10 ушкодження, а саме переломи, синці та садна, є наслідками механічних впливів (ударів) тупими предметами з обмеженими травмуючими поверхнями, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразились. Зазначені у медичній довідці у ОСОБА_10 зміни зі сторони очей цілком можуть бути наслідком місцевої подразливої дії хімічної речовини. 3. Виявлена у гр-на ОСОБА_10 травма лівої половини обличчя із зовнішніми ушкодженнями та переломами кісток лицевого черепа у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості - п. п. 2.2.1. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Інші тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких п. 2.3.5. цих «Правил». 4. У постанові не наведені детальні відомості, які б пояснювали утворення виявлених у ОСОБА_10 ;

- висновком експерта № 666 від 04 листопада 2022 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи за медичними документами на ім`я потерпілого ОСОБА_10 (судово-медичний експерт ОСОБА_28 ), з підсумкової частини якого вбачається: 1. Згідно із висновком експерта № 333 від 29.06.2022, при судово-медичній експертизі 08.06.2022 у ОСОБА_10 виявлені наступні зовнішні ушкодження: садна лобової ділянки волосистої частини голови зліва; синець правої тім`яної ділянки волосистої частини голови; синець нижньої повіки лівого ока, що частково поширюється на виличну ділянку, де наявні ознаки забиття м`яких тканин у виді набряку; забиття лівої щічної ділянки у виді набряку м`яких тканин. При зверненні ОСОБА_10 6 червня 2022 року по медичну допомогу в приймальне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР, у нього було діагностовано «хімічний опік обох очей»; із зовнішніх ушкоджень у нього були відмічені «гематома нижньої повіки» та «забій м`яких тканин нижньої щелепи зліва». У ОСОБА_10 за період стаціонарного лікування 11-15.06.2022 у стоматологічному відділенні КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР (медична карта № 06548) на підставі даних клінічного обстеження і результатів комп`ютерної томографії було діагностовано закриту травму лівої половини обличчя у вигляді переломів кісток лицевого черепа (виличної дуги, передньої та латеральної (зовнішньої) стінок верхньощелепної пазухи однойменної кістки), з накопиченням крові (гематосинус) у верхньощелепної пазухи однойменної кістки. Крім цього лікарем було відмічено травматичний перелом коронкової частини 36 (6-го лівого нижнього) зуба. Будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень (синець, садно, рана) у медичній карті не описано. З приводу переломів кісток лицевого черепа зліва ОСОБА_10 13.06.2022 було проведено хірургічне втручання - співставлення переломів і фіксація елементами метало остеосинтезу. 2. Характер і морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_10 ушкоджень, відсутність рентгенологічних ознак консолідації (зрощення) переломів, свідчать про їх утворення незадовго до його звернення по медичну допомогу, не виключено у вказаний в постанові термін. Виявлені у ОСОБА_10 ушкодження (переломи, синці та садна) виникли внаслідок механічних впливів (ударів) тупими предметами з обмеженими травмуючими поверхнями, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразились. Зазначені у медичній довідці у ОСОБА_10 зміни зі сторони очей цілком можуть бути наслідком місцевої подразливої дії хімічної речовини. 3. Виявлена у гр-на ОСОБА_10 травма лівої половини обличчя із зовнішніми ушкодженнями та переломами кісток лицевого черепа і 6-го нижнього зуба у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості - п. п. 2.2.1 (а, в), 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Інші тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких - п. 2.3.5. цих «Правил». Утворення виявлених у ОСОБА_10 ушкоджень за наведених у матеріалах кримінального провадження (протоколах проведення слідчих експериментів за його участю від 20.07.2022 і 25.08.2022) обставин не виключається;

- рапортом слідчого СВ ВП №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_29 , згідно якого 06 червня 2022 року у відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_10 , 1963 р.н., жителя АДРЕСА_4 із проханням притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невідомого чоловіка, які 06 червня 2022 року приблизно о 21.00 год. нанесли заявнику тілесні ушкодження. З урахуванням встановлених обставин, що достатньо та об`єктивно підтверджуються показаннями свідків, висновками судових експертиз та доказами, здобутими внаслідок проведення інших слідчих дій, в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 серпня 2022 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 в присутності понятих розповів про обставини вчинення відносно нього хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень, що мало місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна. Так, вказав, що на його зауваження обвинуваченим про те, що вони голосно слухають музику, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підійшли до нього та висловлюючись нецензурною лайкою, погрожували фізичною розправою, після чого ОСОБА_7 наніс йому удар кулаком правої руки у ліву ділянку голови, а ОСОБА_6 в цей час розпилив йому в очі невідому речовину, від якої почали пекти очі. Надалі коли він хотів сфотографувати номерний знак автомобіля обвинувачених, останні вийшли з автомобіля та направились до нього, після чого ОСОБА_6 наніс йому удар ногою у задню частину лівого стегна, від чого він впав на землю та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали наносити йому удари ногами по голові. Так, в ході проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_10 продемонстрував яким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили йому удари. Зокрема, вказав, що ОСОБА_6 знаходився від нього зліва біля плеча руки та наносив удари ногами у ліву частину обличчя, а саме наніс не менше 4 ударів за допомогою ніг, ОСОБА_7 знаходився біля тім`яної частини голови та завдав не менше 4 ударів за допомогою ніг у голову, а інша невідома особа (як встановлено надалі ОСОБА_8 ) знаходився справа біля плеча руки та завдав не менше 3 ударів у голову за допомогою ніг; Також зазначив, що найсильніші удари спричинив ОСОБА_6 у ліву частину обличчя;

- протоколом проведення додаткового слідчого експерименту від 29 серпня 2022 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 в присутності понятих розповіла про обставини вчинення хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень її чоловіку ОСОБА_10 , що мало місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна. Так, в ході проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_19 продемонструвала яким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невідома особа (як встановлено надалі ОСОБА_8 ) наносили удари її чоловіку. Зокрема, вказала, що ОСОБА_6 знаходився зліва біля плеча руки ОСОБА_10 та наніс близько 4 ударів за допомогою ніг, ОСОБА_7 знаходився біля тім`яної частини голови ОСОБА_10 та завдав також близько 4 ударів за допомогою ніг, а ОСОБА_8 знаходився справа біля плеча руки та завдав не менше 3 ударів за допомогою ніг;

- протоколом проведення додаткового слідчого експерименту від 29 серпня 2022 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 в присутності понятих розповіла про обставини вчинення хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що мало місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна. Так, в ході проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_21 продемонструвала яким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невідома особа (як встановлено надалі ОСОБА_8 ) наносили удари потерпілому ОСОБА_10 . Зокрема, вказала, що ОСОБА_6 знаходився зліва біля плеча руки ОСОБА_10 та наніс близько 4 ударів за допомогою ніг, ОСОБА_7 знаходився біля тім`яної частини голови ОСОБА_10 та завдав також близько 4 ударів за допомогою ніг, а ОСОБА_8 знаходився справа біля плеча руки та завдав не менше 3 ударів за допомогою ніг;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 серпня 2022 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 в присутності понятих розповів про обставини вчинення відносно нього хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , що мало місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна. Так, вказав, що він був свідком конфлікту між ОСОБА_10 та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які шарпали потерпілого за одяг. Коли вони з ОСОБА_11 намагались їх розборонити, ОСОБА_6 наніс один удар правою рукою в ділянку голови ОСОБА_11 та розпилив із балончика невідому речовину йому в обличчя, після чого ОСОБА_6 також розпилив із вказаного балончика і йому в обличчя та розірвав на ньому сорочку. Надалі коли ОСОБА_10 хотів сфотографувати номерний знак автомобіля обвинувачених, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 удар ногою у ліву ногу під коліно, від чого він впав на землю та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали наносити йому удари ногами по голові. Так, в ході проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_12 продемонстрував яким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили удари ОСОБА_10 . Зокрема, вказав, що ОСОБА_6 знаходився від ОСОБА_10 зліва біля плеча руки та наносив удари ногами по голові, а саме наніс близько 4 ударів за допомогою ніг, ОСОБА_7 знаходився біля тім`яної частини голови та завдав близько 4 ударів за допомогою ніг у голову, а інша невідома особа (як встановлено надалі ОСОБА_8 ) знаходився справа біля плеча руки та завдав не менше 3 ударів у голову за допомогою ніг;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31 січня 2023 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 розповів про обставини вчинення відносно нього хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , що мало місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в АДРЕСА_3 , що є по суті аналогічними поясненням, наданим потерпілим ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту з його участю 29 серпня 2022 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31 січня 2023 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 розповів про обставини вчинення відносно нього хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , що мало місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в АДРЕСА_3 , що є по суті аналогічними поясненням, наданим потерпілим ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту з його участю 29 серпня 2022 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 липня 2022 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 в присутності понятих розповіла про обставини вчинення хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень її чоловіку ОСОБА_10 , що мало місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна, що є по суті аналогічними поясненням, наданим свідком під час проведення слідчого експерименту з її участю 29 серпня 2022 року. Крім того перебуваючи в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна, свідок ОСОБА_10 безпосередньо вказала на місце, де розпочався конфлікт та як саме обвинувачені наносили тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_10 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 липня 2022 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 в присутності понятих розповіла про обставини вчинення хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що мало місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна, що є по суті аналогічними поясненням, наданим свідком під час проведення слідчого експерименту з її участю 29 серпня 2022 року. Крім того перебуваючи в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна, свідок ОСОБА_21 безпосередньо вказала на місце, де розпочався конфлікт та як саме обвинувачені наносили тілесні ушкодження ОСОБА_10 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 липня 2022 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 в присутності понятих розповів про обставини вчинення хуліганських дій відносно нього та нанесення тілесних ушкоджень, що мало місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна, що є по суті аналогічними поясненням, наданим потерпілим під час проведення слідчого експерименту з його участю 25 серпня 2022 року. Крім того перебуваючи в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна, потерпілий ОСОБА_10 безпосередньо вказав на місце, де розпочався конфлікт та як саме обвинувачені наносили йому тілесні ушкодження;

- протоколом огляду відеозаписів від 22 липня 2022 року, відповідно до якого оглянуто оптичний CD-R диск 52х 700МВ, 80 min, наданий потерпілим ОСОБА_10 . При відкритті відеофайлу «06.06.2022» встановлено, що подія відбувається по вул. Виноградна в с. Смиківці. Троє чоловіків, один з яких одягнений у голубу футболку та світло сірі шорти на ім`я ОСОБА_30 , другий у червоній футболці та чорних шортах ( ОСОБА_6 ), третій чоловік у синій футболці, синіх джинсових штанах ( ОСОБА_7 ). Між трьома чоловіками та іншими людьми відбувається конфлікт, що супроводжується голосними вигуками та нецензурною лайкою. На покажчику 00:10 секунд ОСОБА_6 забирає свого батька від конфлікту, він пручається і голосно кричить. На 00:17 с. зафіксовано, що у правій руці ОСОБА_6 знаходиться металевий предмет, схожий на газовий балончик сльозогінної дії, який він перекладає у ліву руку. Двоє чоловіків направляються в сторону, де знаходяться інші люди. На 00:28 с. двоє чоловіків прямують в сторону, де знаходиться їх будинок. На 00:52 с. двоє чоловіків повернулись до інших жителів, зафіксовано, що у ОСОБА_12 розірвана сорочка.

Також, стороною обвинувачення за клопотанням сторони захисту долучено наступні документи, які містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученому до обвинувального акту:

- протокол проведення додаткового слідчого експерименту від 20 березня 2023 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_6 в присутності понятих розповів про обставини конфлікту із потерпілими у справі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що мав місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна. Так, вказав, що між його батьком ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а потім із іншими сусідами, відбувся словесний конфлікт через зроблене останнім зауваження. ОСОБА_6 на статистові показав, як ОСОБА_12 , знаходячись ззаду за спиною ОСОБА_7 , схопив за шию, обхвативши її ззаду правою рукою, а ОСОБА_10 за допомогою правої руки удар у обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив сильний фізичний біль ОСОБА_6 . Вказав, що на відстані 1-2 метрів розпилив газовий балончик у натовп людей, після чого всі повідходили від ОСОБА_7 . На статистові показав, як ОСОБА_7 вибив із рук ОСОБА_10 , мобільний телефон, коли останній намагався сфотографувати їхній автомобіль. А саме за допомогою правої руки вибив із рук ОСОБА_10 належний йому мобільний телефон. Після чого вказує, шо ОСОБА_10 за допомогою правої руки наніс удар у обличчя ОСОБА_7 , та розбив верхню губу, а ОСОБА_12 наніс близько 3-ох ударів за допомогою ніг у ноги підозрюваного ОСОБА_7 . Також додав, що під час шарпанини хтось із натовпу завдав удар у ліву частину обличчя та грудної клітки. На запитання: чи наносив він будь-які удари ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_11 вказав, що не завдавав нікому ніяких ударів, лише відштовхував від себе;

- протокол проведення додаткового слідчого експерименту від 20 березня 2023 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_7 в присутності понятих розповів про обставини конфлікту із потерпілими у справі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що мав місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна. Так, вказав, що між ним та ОСОБА_10 , а потім із іншими сусідами, відбувся словесний конфлікт через зроблене останнім зауваження. В ході вказаного конфлікту вони з ОСОБА_10 почали шарпати один одного та в цей час його син ОСОБА_6 застосував газовий балончик, розпиливши його в повітрі. Також вказав, що в подальшому коли ОСОБА_10 перегородив проїзд його автомобілю, він відштовхнув його та між ними розпочалась бійка, до якої також долучились інші сусіди. ОСОБА_7 на статистові показав, що ОСОБА_12 знаходячись ззаду за спиною ОСОБА_7 схопив за шию, обхвативши ї ззаду правою рукою, а ОСОБА_10 за допомогою рук та ніг наніс близько 10 ударів у обличчя. грудну клітку та ноги, чим спричинив сильний. фізичний біль. ОСОБА_6 на відстані 1-2 метрів розпилив газовий балончик у натовп людей, після чого всі повідходили від ОСОБА_7 ОСОБА_7 на статистові показав, як він вибив із рук ОСОБА_10 мобільний телефон, коли останній намагався сфотографувати їхній автомобіль. А саме за допомогою правої руки вибив із рук ОСОБА_10 належний йому мобільний телефон. Після чого підозрюваний вказує, що ОСОБА_10 за допомогою правої руки наніс удар у його обличчя, та розбив верхню губу. В цей час підбіг сусід ОСОБА_20 наніс удар за допомогою правої руки удар у обличчя, а ОСОБА_12 наніс близько 3-х ударів за допомогою ніг у ноги ОСОБА_7 , хаотично. Також додав, що під час шарпанини розірвав ОСОБА_12 сорочку, після розказаного ОСОБА_7 запропоновано вказати як саме, нащо він вказав, що потягнув, за сорочку, а та розірвалася;

- протокол проведення додаткового слідчого експерименту від 20 березня 2023 року з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_8 в присутності понятих розповів про обставини конфлікту із потерпілими у справі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що мав місце 06 червня 2022 року близько 21.00 год. в с. Смиківці Тернопільського району по вул. Виноградна. Так, вказав, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а потім із іншими сусідами, відбувся словесний конфлікт. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_6 побіг до натовпу людей із газовим балончиком в руках та розпилив його в напрямку людей. Також вказав, що в подальшому, коли вони перебували в автомобілі та мали намір їхати, ОСОБА_10 перегородив їм проїзд, після чого ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, вибив з руки ОСОБА_10 мобільний телефон та між ними та іншими сусідами відбулась бійка. В цей час ОСОБА_6 , підійшовши до натовпу людей, відштовхнув ОСОБА_10 , який зашпортався та впав на землю. ОСОБА_8 вийшов з автомобіля і почав кричати, щоб заспокоїлися. ОСОБА_8 показав на статистові як ОСОБА_6 на відстані 1-2 метрів розпилив газовий балончик у натовп людей, після чого всі повідходили від ОСОБА_7 ОСОБА_8 показав на статистові як ОСОБА_7 вибив із рук ОСОБА_10 , мобільний телефон, коли останній намагався сфотографувати їхній автомобіль. А саме за допомогою правої руки вибив із рук ОСОБА_10 належний йому мобільний телефон. Після чого підозрюваний вказує, що невідомий чоловік схопив за шию, обхвативши її ззаду правою рукою, а ОСОБА_10 за допомогою правої руки наніс удар у обличчя ОСОБА_7 , та розбив верхню губу. Вказав, що ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_10 , проте у які саме ділянки тіла не може сказати. Вказав, що не бачив чи ОСОБА_6 наносив будь-які удари ОСОБА_10 . Також вказав, що Під час конфлікту ОСОБА_7 було завдано тілесні ушкодження, а саме розбито губу.

4. Показання допитаних безпосередньо в судовому засіданні свідків сторони захисту та надані стороною захисту письмові документи у кримінальному провадженні.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до частини другої вказаної норми кодифікованого закону, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

4.1. Показання свідків сторони захисту.

Допитаний за клопотанням сторони захисту безпосередньо в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , під час свого допиту показав, що на початку червня 2022 року, точнішої дати пригадати не зміг, приблизно о 20.00 год. він разом із своїм братом ОСОБА_8 , а також ОСОБА_6 , приїхали до останнього на дачу в с. Смиківці Тернопільського району та привезли вечерю майстрам, які там працювали. На подвір`ї стояла музична колонка та грала музика, а батько ОСОБА_6 ОСОБА_7 зрізав квіти. Коли вони вже збирались їхати додому, підійшов чоловік з собакою та зробив зауваження з приводу музики, на що до нього вийшов ОСОБА_7 та відповів, щоб той не керував справами на його подвір`ї, після чого між ними почалася словесна перепалка. Надалі вказаний чоловік завів свою собаку додому та повернувся, після чого вони із ОСОБА_7 продовжили сваритись та почали шарпатись. Потім до них підійшло ще декілька сусідів. Вони з братом ОСОБА_8 поставили музичну колонку в багажник та сіли в салон автомобіля на заднє сидіння, звідки спостерігали за бійкою. Надалі до автомобіля підбіг ОСОБА_6 та взяв щось з дверки, як він надалі зрозумів газовий балончик, після чого розпилив його в сторону потерпілих, щоб припинити конфлікт. Потім потерпілі пішли додому, як він зрозумів мити очі після застосування газового балончика, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в цей час сіли в автомобіль та збирались їхати, однак потерпілі повернулись та хотіли сфотографувати номерні знаки автомобіля. В цей час ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та рукою вибив з рук одного з присутніх чоловіків телефон, який від удару полетів на город. Потім між ОСОБА_7 та вказаним чоловіком знову почалась бійка та шарпанина, в ході якої останній впав на землю. Також повідомив, що його брат ОСОБА_8 один раз виходив з автомобіля та намагався припинити конфлікт, розборонивши чоловіків, але йому не вдалось цього зробити, при цьому він жодних ударів не наносив, бо був без взуття. Вказав, що хтось завдав ОСОБА_7 удар, оскільки у нього була розбита губа. Інших тілесних ушкоджень, крові на інших учасниках конфлікту він не бачив.

Допитаний за клопотанням сторони захисту безпосередньо в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_31 , під час свого допиту показав, що вони із ОСОБА_32 та ОСОБА_33 працювали на будівництві в ОСОБА_7 , де проводили ремонтні роботи. Також протягом дня в будинку перебував ОСОБА_7 . Близько 20.00 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також з ними був ще чоловік на ім`я ОСОБА_34 , привезли їм поїсти та вони сіли вечеряти. В цей час на подвір`ї грала музична колонка. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_35 та ОСОБА_34 вже збирались їхати додому та складали речі в автомобіль, в тому числі винесли на вулицю до автомобіля музичну колонку, щоб забрати її з собою. По вулиці йшов сусід з собакою та звернув увагу ОСОБА_7 на те, що йому не подобається музика, через що вони почали сваритись. Надалі сусід відвів свою собаку додому і повернувся до ОСОБА_7 та вони продовжили сваритись, а також до них приєднались дві жінки та інші сусіди. Потім ОСОБА_7 вийшов на дорогу біля своїх воріт, де між ним та сусідами почалась штовханина, в ході чого на вулицю вибіг ОСОБА_6 та щоб розборонити бійку розпилив в повітря газовий балончик, який взяв з автомобіля, після чого сусіди відійшли. Надалі ОСОБА_7 , його син ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та Едуард сіли в автомобіль та мали намір їхати, однак сусіди почали перешкоджали цьому, фотографували їх на телефон. Тоді ОСОБА_7 вийшов з машини та вибив сусідові рукою телефон, після чого між ними знову розпочалась штовханина, бійка. В одного із сусідів була роздерта сорочка. Коли вони побачили у ОСОБА_7 кров, він разом з іншими робітниками втрутились та розборонили бійку. Також вказав, що ОСОБА_8 під час конфлікту сидів в автомобілі, але надалі вийшов розбороняти бійку разом з ними. ОСОБА_6 також виходив з автомобіля, щоб розборонити бійку. Він не бачив, щоб ОСОБА_10 лежав на землі та що в цей час йому наносили удари.

Допитаний за клопотанням сторони захисту безпосередньо в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 , під час свого допиту показав, що він виконував ремонтні роботи у будинку ОСОБА_7 . Так, після вечері він перебував на другому поверсі будинку та почув, що на вулиці відбувається сварка. Вийшовши на балкон, він зрозумів, що між ОСОБА_7 та його сусідом виникла сварка через музику. Надалі сусід відвів свою собаку додому та повернувся, а також з ним прийшли ще декілька сусідів. В цей час ОСОБА_7 вийшов до своїх воріт та вони з сусідами почали штовхатися, розмахувати руками. Надалі з гаражу вибіг ОСОБА_6 та маючи з собою газовий балончик, розпилив його до людей, після чого сусіди порозходились. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ще двоє хлопців, які були з ними, в тому числі ОСОБА_8 , зібравши речі, сіли в машину, щоб їхати, однак до них повернулись двоє жінок та ОСОБА_10 , який почав фотографувати номерний знак їх автомобіля, тоді ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та вибив рукою з його рук телефон, який від удару відлетів на город. У відповідь ОСОБА_10 наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_7 . В цей же час до місця події підійшли ще троє сусідів та вони почали штовхатись з ОСОБА_7 . Також надалі ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_10 в грудну клітку, від чого він впав на коліна. Надалі почалась штовханина між сусідами та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , однак хто, кому і які наносив удари він не міг розібрати. Він бачив сліди крові у ОСОБА_7 , а у потерпілих не бачив. Надалі бійку розборонили інші робітники ОСОБА_17 та ОСОБА_36 , а він при цьому залишався на балконі. Повідомив, що на місці події з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували ще двоє хлопців, в тому числі ОСОБА_8 , однак вони знаходились в автомобілі та не брали участі в конфлікті. Надалі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також сіли в автомобіль і поїхали з місця події.

Допитана за клопотанням сторони захисту безпосередньо в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_37 , під час свого допиту вказала, що раніше між її чоловіком ОСОБА_7 та сусідом ОСОБА_10 неодноразово виникали словесні конфлікти стосовно оплати за електроенергію, ремонту дороги та меж розміщення їх огорожі, а також був випадок, коли ОСОБА_10 звинуватив її сина ОСОБА_6 в тому, що він заїхав на кущі перед його огорожею, але це виявилось неправдою. Вказані конфлікти відбувались без застосування сили, однак через них її чоловік перебував з ОСОБА_10 в неприязних стосунках. Щодо конфлікту, що мав місце 06 червня 2022 року, повідомила, що в той день вона не була присутня на дачі, проте о 19.30 год. її син ОСОБА_6 повіз вечерю працівникам, які виконували будівельні роботи у них на дачі. О 20.30 год. її чоловік та син ще перебували на дачі, оскільки вона телефонувала до них. Близько 22.00 год. її чоловік під час телефонної розмови повідомив, що перебуває у травмпункті, оскільки його побили сусіди. Близько 23.30 год. її чоловік та син повернулись додому, при цьому у чоловіка були садна на обличчі, накладено шви на губу, синці на тілі, вибитий зуб, в сина також були синці по тілу. Вказані травми вони отримали під час конфлікту із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В подальшому вони з чоловіком намагались залагодити конфлікт з ОСОБА_10 , на що останній вимагав від них відшкодування завданої його здоров`ю шкоди на суму 200000 грн.

4.2. Досліджені судом письмові документи, надані стороною захисту.

Як вбачається із консультаційного висновку експерта №4639 від 06.06.2022 року, виданого Тернопільською міською лікарнею швидкої допомоги №2, ОСОБА_7 звертався до медичного закладу 06.06.2022 року о 20-30год.

Відповідно до висновку експерта №339 від 10.06.2024 року за результатами проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000049 від 09.06.2022 року, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості належать до легких.

Згідно з квитанцією "Укрпошти" від 01.07.2024 року, ОСОБА_7 здійснено переказ грошових коштів у сумі 24535,10грн. ОСОБА_10 .

5. Оцінка наданих державним обвинувачем суду доказів на підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, та винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

6. Оцінка показань допитаних безпосередньо у судовому засіданні свідків сторони захисту, а також наданих стороною захисту письмових документів і іншим наведеним під час судових дебатів доводам сторони захисту (адвоката ОСОБА_9 ) у вказаному кримінальному провадженні.

6.1 Оцінка показань допитаних безпосередньо у судовому засіданні свідків сторони захисту.

Заслухавши та проаналізувавши показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який є братом обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує те, що свідок стверджуючи про обставини участі у конфлікті обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме про те, що останній жодних ударів не наносив, водночас вказує, що хтось завдав ОСОБА_7 удар оскільки у нього була розбита губа.

Такі показання свідка є суперечливими, неповними та такими, які не викликають довіру та судом оцінюються критично.

Крім того, суд не залишає поза увагою родинні відносини між вказаним свідком та обвинуваченим ОСОБА_8 .

Подібні показання надано і свідками ОСОБА_38 та ОСОБА_32 , які працювали на будівництві в ОСОБА_7 , де проводили ремонтні роботи. Так свідок ОСОБА_31 зокрема, вказує, що ОСОБА_7 вийшов до своїх воріт та вони з сусідами почали штовхатися, розмахувати руками; між ОСОБА_7 та сусідами почалась штовханина; та про те, що ОСОБА_7 вийшов з машини та вибив сусідові рукою телефон, після чого між ними знову розпочалась штовханина, бійка. Водночас, свідок не вказує хто та кому наносили удари.

Свідок ОСОБА_16 , у своїх показаннях зазначає, що хто, кому і які наносив удари він не міг розібрати.

Показання свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 є непослідовними, суперечливими та такими, тому судом оцінюються критично.

Щодо показань, які надав свідок ОСОБА_37 яка є дружиною ОСОБА_7 , то такі, на переконання суду, не містять жодних даних чи відомостей, які б підтверджували чи спростовували встановлені вище судом обставини у даному кримінальному провадженні, що в розумінні положень частини першої статті 91 КПК України відносяться до предмету доказування, а тому судом вказані показання до уваги не беруться. Крім того, суд не залишає поза увагою родинні відносини між вказаним свідком та обвинуваченим ОСОБА_7 .

6.2 Оцінка наданих стороною захисту письмових документів.

Так, зазначення часу звернення ОСОБА_7 до медичного закладу (06.06.2022 року о 20-30год.) у консультаційному висновку експерта №4639 від 06.06.2022 року саме по собі не свідчить про його беззаперечну точність, а згідно з встановленими судом обставинами кримінального провадження, які підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, події кримінальних правопорушень мали місце приблизно об 21:00 год. 06 червня 2022 року.

Наданий стороною захисту висновок експерта №339 від 10.06.2024 року за результатами проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000049 від 09.06.2022 року не містять жодних даних чи відомостей, які б підтверджували чи спростовували встановлені вище судом обставини у даному кримінальному провадженні. Згідно з цим висновком, експертизу було призначено на підставі постанови дізнавача у іншому кримінальному провадженні.

Щодо наданої стороною захисту квитанції "Укрпошти" від 01.07.2024 року про переказ ОСОБА_10 грошових коштів, то представником потерпілого ОСОБА_10 у судовому засіданні вказано, що збитки ОСОБА_10 не відшкодовано. Відомості про отримання вказаного грошового переказу ОСОБА_10 у суду на час постановлення вироку відсутні.

6.3. Надання оцінки іншим наведеним під час судових дебатів доводам сторони захисту (адвоката ОСОБА_9 ) у вказаному кримінальному провадженні.

Так, під час судових дебатів захисник обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 вказав, що у даному випадку у діяннях обвинувачених відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із посиланням на те, що конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , між якими і раніше часто виникали дрібні конфлікти, розпочався саме з неправомірних претензій потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_7 і в подальшому розвивався на фоні давніх, неприязних відносин.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що у даному випадку мають місце виключно особистісні мотиви і провокація конфлікту саме потерпілим, а не обвинуваченими, суд їх оцінює критично та відзначає наступне.

Як вбачається із п.п.4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.16.2006 року №10, суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК ( 2341-14 ), що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч. 2 ст. 296 КК ( 2341-14 ) у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст. 28 КК) мала місце. Кваліфікація за цією ознакою дій осіб, які вчинили злочин за попередньою змовою або організованою групою, не виключає визнання зазначених обставин такими, що обтяжують покарання (п. 2 ч. 1 ст. 67 КК).

Як встановлено судом конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілими ОСОБА_10 розпочався саме після голосного прослуховування обвинуваченими музики з нецензурною лексикою, що стало підставою цілком правомірних зауважень потерпілого з приводу цього, та подальшого обурення обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що "будуть слухати ту музику, яку захочуть".

Також, як встановлено судом, розвиток конфлікту між обвинуваченими та потерпілими відбувався у громадському місці, а саме на вулиці Виноградній села Смиківці Великобірківської територіальної громади Тернопільського району, на якій були присутні жителі села Смиківці, і супроводжувався застосуванням насильства до потерпілих, та внаслідок чого потерпілому ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження.

Наведене свідчить про те, що головною рушійною силою діянь обвинувачених було бажання не завдати шкоди конкретно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 чи ОСОБА_12 , а бажання протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Відтак, доводи сторони захисту про відсутність у діяннях обвинувачених складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, суд оцінює критично.

Доводи сторони захисту про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України із посиланням на відсутність доказів, що тілесні ушкодження наніс саме ОСОБА_6 , суд також оцінює критично, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, наданими стороною обвинувачення, серед яких показання потерпілих, свідків, протоколи проведення слідчого експерименту, згідно з якими ОСОБА_6 , наносив удари ОСОБА_10 , знаходячись від ОСОБА_10 зліва біля плеча руки.

7. Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч1 ст. 122 КК України.

На переконання суду, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, підтверджується показаннями допитаних безпосередньо в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , дослідженими судом протоколами слідчих дій, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які узгоджуються між собою та підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, та за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , та відповідні відомості, зазначені ним під час проведення слідчого експерименту за його участю від 20 березня 2023 року, суд розцінює виключно як позицію захисту власних інтересів, шляхом спроби пом`якшити ступінь його вини та уникнути покарання за скоєне, у зв`язку з чим ставиться до вказаного критично, так як покази обвинуваченого ОСОБА_6 про його невинуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, спростовано сукупністю наданих державним обвинувачем доказів у даному кримінальному провадженні, оцінку яким судом надано вище.

8. Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

На переконання суду, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, підтверджується показаннями допитаного безпосередньо в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , дослідженими судом протоколами слідчих дій, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які узгоджуються між собою та підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Таким чином, часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , та відповідні відомості, зазначені ним під час проведення слідчого експерименту за його участю від 20 березня 2023 року, суд розцінює виключно як позицію захисту власних інтересів, шляхом спроби пом`якшити ступінь його вини та уникнути покарання за скоєне, у зв`язку з чим ставиться до вказаного критично, так як покази обвинуваченого ОСОБА_7 у частині встановлених судом обставин, які заперечуються ОСОБА_7 , спростовано сукупністю наданих державним обвинувачем доказів у даному кримінальному провадженні, оцінку яким судом надано вище.

9. Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

На переконання суду, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, підтверджується показаннями допитаного безпосередньо в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , дослідженими судом протоколами слідчих дій, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які узгоджуються між собою та підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Таким чином, невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , та відповідні відомості, зазначені ним під час проведення слідчого експерименту за його участю від 20 березня 2023 року, суд розцінює виключно як позицію захисту власних інтересів, шляхом спроби пом`якшити ступінь його вини та уникнути покарання за скоєне, у зв`язку з чим ставиться до вказаного критично, так як покази обвинуваченого ОСОБА_8 про його невинуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, спростовано сукупністю наданих державним обвинувачем доказів у даному кримінальному провадженні, оцінку яким судом надано вище.

10. Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , передбаченого санкціями ч.2 ст.296, ч1 ст. 122 КК України

Вивченням особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він є уродженець м.Тернополя, Тернопільського району, Тернопільської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ніде не працює, неодружений, позитивно характеризується за зареєстрованим місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Так, санкція ч. 1 ст. 122 КК України (у редакції, станом на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає основне покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Так, санкція ч. 2 ст. 296 КК України (у редакції, станом на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає основне покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень частини п`ятої статті 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, особу винного, його вік, сімейний стан обвинуваченого, стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до положень ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілому ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_6 на даний час не відшкодовано.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі наведеного, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах санкції статей обвинувачення, а саме за ч.1 ст.122 КК України та за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі, та призначити остаточне покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України та ч.2 ст.296 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані, тобто у зв`язку з відсутністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

11. Мотиви прийняття рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_6 призначеного покарання за вказаними кримінальними правопорушеннями.

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_6 призначеного покарання, суд враховує те, що положення статті 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями при призначенні покарання, в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, визначити, із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, чи можливе виправлення засудженого без відбування покарання.

Водночас, у вказаному конкретному випадку суд не знаходить достатніх та ґрунтовних підстав для прийняття рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, а також із урахуванням його відношення до вчиненого, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду даного кримінального провадження не виявив жодного критичного ставлення до вчиненого, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливі виключно в умовах ізоляції від суспільства, з огляду на що не знаходить підстав для звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

На переконання суду, застосування інституту умовного звільнення (ст.75 КК України) до призначеного ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі не сприятиме меті покарання та може створити в обвинуваченого та інших осіб, схильних до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, хибне уявлення про безкарність за вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, призначене ОСОБА_6 покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечить співрозмірність діяння та кари, а також не суперечитиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

12. Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , передбаченого санкцією ч.2 ст.296 КК України.

Вивченням особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що він є уродженцем с. Косів Чортківського району, Тернопільської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ніде не працює, одружений, здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позитивно характеризується за зареєстрованим місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Так, санкція ч. 2 ст. 296 КК України (у редакції, станом на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає основне покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень частини п`ятої статті 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, особу винного, його вік, сімейний стан обвинуваченого, стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 у відповідності до положень ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілому ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_7 на даний час не відшкодовано.

На підставі наведеного, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані, тобто у зв`язку з відсутністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

13. Мотиви прийняття рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_7 призначеного покарання за вказаним кримінальним правопорушенням.

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_7 призначеного покарання, суд враховує те, що положення статті 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями при призначенні покарання, в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, визначити, із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, чи можливе виправлення засудженого без відбування покарання.

Водночас, у вказаному конкретному випадку суд не знаходить достатніх та ґрунтовних підстав для прийняття рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, а також із урахуванням його відношення до вчиненого, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду даного кримінального провадження не виявив жодного критичного ставлення до вчиненого, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливі виключно в умовах ізоляції від суспільства, з огляду на що не знаходить підстав для звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

На переконання суду, застосування інституту умовного звільнення (ст.75 КК України) до призначеного ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі не сприятиме меті покарання та може створити в обвинуваченого та інших осіб, схильних до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, хибне уявлення про безкарність за вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, призначене ОСОБА_7 покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечить співрозмірність діяння та кари, а також не суперечитиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

14. Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , передбаченого санкцією ч.2 ст.296 КК України.

Вивченням особи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що він є уродженцем м.Тернопіль, Тернопільського району, Тернопільської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ніде не працює, одруженого, має на утриманні малолітню дитину дочку ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позитивно характеризується за зареєстрованим місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Так, санкція ч. 2 ст. 296 КК України (у редакції, станом на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає основне покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень частини п`ятої статті 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, особу винного, його вік, сімейний стан обвинуваченого, стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності до положень ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілому ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_8 на даний час не відшкодовано.

На підставі наведеного, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі.

При цьому підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані, тобто у зв`язку з відсутністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

15. Мотиви прийняття рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_8 призначеного покарання за вказаним кримінальним правопорушенням.

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_8 призначеного покарання, суд враховує те, що положення статті 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями при призначенні покарання, в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, визначити, із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, чи можливе виправлення засудженого без відбування покарання.

Водночас, у вказаному конкретному випадку суд не знаходить достатніх та ґрунтовних підстав для прийняття рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, а також із урахуванням його відношення до вчиненого, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду даного кримінального провадження, фактично визначаючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, не виявив жодного критичного ставлення до вчиненого, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливі виключно в умовах ізоляції від суспільства, з огляду на що не знаходить підстав для звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

На переконання суду, застосування інституту умовного звільнення (ст.75 КК України) до призначеного ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі не сприятиме меті покарання та може створити в обвинуваченого та інших осіб, схильних до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, хибне уявлення про безкарність за вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, призначене ОСОБА_8 покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечить співрозмірність діяння та кари, а також не суперечитиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

16. Вирішення пред`явленого потерпілим ОСОБА_10 цивільного позову до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У даному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_10 у відповідності до положень ч. 1 ст. 128 КПК України звернувся до суду із цивільним позовом до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 24136,82 гривень та моральної шкоди в розмірі 130000 гривень.

В обґрунтування таких позовних вимог потерпілий зазначив, що Тернопільським міськрайонним судом здійснюється судовий розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000047 від 07 червня 2022 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України. В результаті злочинної діяльності групи осіб у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 йому, як потерпілому, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: садна лобової ділянки волосистої частини голови зліва; синця правої тім`яної ділянки волосистої частини голови; хімічного опіку обох очей, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, та синця нижньої повіки лівого ока, що частково поширюється на виличну ділянку, де наявні ознаки забиття м`яких тканин у виді набряку; забиття лівої щічної ділянки у виді набряку м`яких тканин; закритого перелому кісток лицевого черепа зліва - виличної дуги, передньої та латеральної (зовнішньої) стінок верхньощелепової пазухи однойменної кістки з наявністю в її порожнині крові (гематосинус); травматичного перелому коронкової частини 36 (6-го лівого нижнього) зуба, які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказаними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, а дії ОСОБА_6 містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 ч.1 ст.122 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_10 , визнаний потерпілим у кримінальному провадженні №0000047. Вчиненими описаними вище особами кримінальними правопорушеннями мені задано матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування спричинених тілесних ушкоджень. Вартість лікування (хірургічні операції, ліки, аналізи, медичні матеріали, тощо) складає 24 136, 82 грн (документи про витрати додаються) і підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 солідарно. Крім того, наведеними вище злочинами йому, ОСОБА_10 , завдано моральної шкоди, що, згідно із вимогами ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1176 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її задала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Описаними вище злочинними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (спричинення тілесних ушкоджень, приниження честі і гідності через хуліганські дії вказаних осіб), йому, ОСОБА_10 , заподіяні страждання, що призвело до погіршення можливостей реалізації своїх звичок і бажань: він працює на одній з керівних посад суб`єкта господарювання і його діяльність безпосередньо побудована на стосунках з іншими громадянами, службовими особами, підлеглими, тощо. Агресивні хуліганські дії ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не були спровоковані ні ним, ні іншими потерпілими в кримінальному провадженні. Він не приймав участі у бійці, яку вони розпочали, тому що не мав об`єктивної можливості стримати нічим невиправдану агресію і потужний напад трьох здорових чоловіків і міг лише безсило сприймати удари, що йому наносились та відчувати пов`язане з цим приниження. Дана ситуація стала для нього психотравмуючою і, навіть за витоком значного проміжку часу, станом на сьогоднішній день спричиняє йому психологічні страждання, перешкоджає активному соціальному функціонуванню, як особистості. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає незалежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до наведених засад розмір відшкодування моральної шкоди оцінює у сумі 120 000 грн.

Вказаний цивільний позов обвинувачені на початку судового розгляду не визнали.

Протягом судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 заявив про бажання відшкодувати заподіяну шкоду.

На час постановлення вироку, у суду відсутні відомості про відшкодування обвинуваченими потерпілому ОСОБА_10 заподіяної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з ч.2 ст. 1190 ЦК України за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Тобто особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням приведених вимог закону, підстави та розмір заявлених позовних вимог мають бути доведеними відповідними доказами, що відповідають вимогам належності та допустимості.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», (зі змінами та доповненнями) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 завданої злочином майнової шкоди, знайшли підтвердження під час судового розгляду, так як такі не в повній мірі підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат потерпілим надано відповідні докази, а саме: копій квитанцій щодо витрат, пов`язаних із лікуванням, зокрема:

-рахунок на оплату №190 від 08 червня 2022 року на суму 15 950 грн;

-чек №77025 від 11.06.2022 на суму 1037 грн;

-чек №220322 від 11.06.2022 на суму 18 грн 30 коп.;

-чек №960 від 11 червня 2022 на суму 517 грн.;

-чек №0246890 від 15.06.2024 на суму 286 грн 70 коп.;

-чек № від 17.06.2022 на суму 465 грн.;

-чек № від 17.06.2022 на суму 120 грн.;

-чек №0246703 від 13.06.2022 на суму 272 грн.;

-чек № на суму 160 грн.;

-чек №54863 від 14.07.2022 на суму 544 грн 40 коп.;

-чек №74005 від 06.07.2022 на суму 92 грн 30 коп.;

-чек №133368 від 23.06.2022 на суму 107 грн 80 коп.;

-чек №0247763 від 27.06.2022 на суму 444 грн 50 коп.;

-чек №77293 від 16.07.2022 на суму 236 грн 40 коп.;

-чек №0249359 від 19.07.2022 на суму 458 грн.;

-чек №ФН399417034/ВН7103 від 18.07.2022 на суму 300 грн.;

-чек №ФН399334447/ВН7101 від 18.07.2022 на суму 300 грн.;

-чек №380086 від 08 червня 2022 на суму 1390 грн.

За наведених обставин, суд вважає, що заявлений потерпілим ОСОБА_10 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення, в межах його доведеності та обґрунтованості відповідно до наявної реальної оцінки суми матеріального збитку, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а тому слід стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 24136 гривень 82 копійки на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Крім цього, згідно ч.1, п.п.1,2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру завданої потерпілому ОСОБА_10 моральної шкоди, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості фізичного болю та страждань, яких він зазнав внаслідок ушкодження його здоров`я, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, і завданих у зв`язку із цим моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, у розмірі 91000грн.

17. Вирішення питання про долю речових доказів в порядку частини 9 статті 100 КПК України.

При вирішенні питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд керується положеннями частини 9 статті 100 КПК України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: оптичний CD-R диск 52х 700MB, 80min із №C3130AH2503167LH із відеозаписом подій 06.06.2022 року у с.Смиківці по вул.Виноградній, слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 129, 174, 337, 369, 370, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, 72, 122, 296 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 КК України та ч.2 ст.296 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.296 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 , за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 (зареєстрований по АДРЕСА_3 ) до обвинувачених ОСОБА_6 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_7 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_8 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень задовольнити частково.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 кошти у сумі 24136,82 грн. (двадцять чотири тисячі сто тридцять шість грн 82 коп.) на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 кошти у сумі 91000 (дев`яносто одна тисяча)грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: оптичний CD-R диск 52х 700MB, 80min із №C3130AH2503167LH із відеозаписом подій 06.06.2022 року у с.Смиківці по вул.Виноградній -залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1