Справа №760/6738/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25 клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 15.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 239-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 15.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 239-1 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000287, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 239-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України здійснюють свою діяльність ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», , керівником якої є громадянка України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , основним видом діяльності підприємства є розведення свійської птиці, АТ «Володимир-Волинська торгівельна компанія», , керівником якої є громадянка України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , основним видом діяльності підприємства є розведення свійської птиці, ТОВ «Луцька аграрна компанія», (), керівником якої є громадянка України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , основним видом діяльності підприємства виробництво м`яса свійської питці, АТ «Володимир-Волинська аграрна компанія» () директором якої є ОСОБА_7 , основним видом діяльності підприємства є виробництво інших виробів з деревини, виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння. Крім того встановлено, що 70% корпоративних прав ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», а також 66,66% корпоративних прав АТ «Володимир-Волинська аграрна компанія» належить ТОВ «ОРЕОЛА «КУА» (), основним видом діяльності підприємства є управління фондами. Разом з цим, встановлено, що службові особи ПРАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», АТ «Володимир-Волинська торгівельна компанія», ТОВ «Луцька аграрна компанія», АТ «Володимир-Волинська аграрна компанія» вчиняють дії направлені на підтримку та фінансування діяльності військових формувань країни-агресора з метою вчинення останніми насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади та здійснення підривної діяльності на території України організувавши протиправну схему постачання продовольчих товарів на окуповану, російськими військами, територію Луганської області. Крім того, з показів свідка ОСОБА_8 від 13.09.2024 вбачається, що представники АТ «Володимир-Волинська торгівельна кампанія», ПРАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», ТОВ «Луцька аграрна компанія» упродовж 2019-2021 років більшу частину виготовленої продукції з птиці, з метою отримання надприбутків постачали для реалізації на тимчасово окупованих територіях Луганської області за готівкові кошти. Також за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено факти експорту продукції з птиці ПРАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» до Туреччини та Узбекистану з метою подальшого реекспорту товарів до рф, а також встановлено факти передачі значних сум готівкових коштів здобутих ймовірно неправомірним шляхом, зокрема внаслідок постачання продукції до тимчасово окупованої території Луганської області та рф. Так, під час проведення НСРД встановлено, що керівництво ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» та інші посадовці торгової групи «ЕПІКУР» за сприяння посадових осіб Володимир-Волинської міської ради протягом 2021-2024 років без належного оформлення дозвільних документів використовують орендовані земельні ділянки (із к.н. :03:001:0814, :00:001:2497, :00:001:1266) комунальної власності площею понад 11 га., з цільовим призначенням «для іншого сільськогосподарського призначення та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» використовують їх як відстійники (поля фільтрації) для біомаси промислових відходів. Крім цього, з метою уникнення матеріальних витрат на переробку відходів, вищевказані суб`єкти господарювання при здійсненні своєї господарської діяльності, зокрема, під час виробництва м`яса свійської птиці, за допомогою водяної помпи самовільно зливають відходи від переробки сировини тваринного походження на вказані земельні ділянки. Зокрема, внаслідок тривалого скиду, акумуляції та великої концентрації зазначених промислових відходів працівниками і посадовими особами птахофабрики, навколишньому середовищу можуть бути завдані тяжкі наслідки, шляхом забруднення земель відходами небезпечними для довкілля та значної зміни хімічного та фізичного складу ґрунту. Також, разом із використанням не за цільовим призначенням земельних ділянок, посадові особи птахофабрики без розроблення та затвердження в установленому законом порядку робочих проектів, паспортів очисних споруд та іншої дозвільної документації, самовільно зняли верхній родючий шар ґрунту та сформували на вказаних земельних ділянках п`ять водних об`єктів, які системою каскадів з`єднанні між собою для кращого переміщення забруднюючих речовин промислового виробництва птахофабрики. В ході виконання доручення оперативними працівниками ГУ «І» ДЗНД СБ України (відповідь №8/4/1-9111) встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетний громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та за вищевказаною адресою може зберігати предмети речі, які мають значення для кримінального провадження. В подальшому 11 березня 2025 року в період часу з 09 год. 00 хв. до 09 год. 39 хв. на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду

м. Києва ОСОБА_10 за адресою: Київська обл., Обухівський р., с. Лісники,

вул. Кирикова, буд. 9 проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим встановлено, що на вказаному мобільному телефоні може міститися інформацію щодо діяльності ТОВ «Луцька аграрна компанія», ПРАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», а тому з метою проведення комп`ютерно-технічної експертизи вказаного телефону задля відновлення видаленої інформації необхідно накласти арешт на вищевказане майно з метою збереження речових доказів. Тобто, вказані речі містять на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку з викладеним, 12.03.2025 постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000287. Враховуючи викладене, прокурор просить суд накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , що на належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, викладених у клопотанні, наполягав на його задоволенні, просив долучити до матеріалів клопотання протокол огляду речей та документів від 18.03.2025 р., та постанову слідчого про призначення комп`стерно-технічної експертизи від 18.03.2025, які судом долучені до матеріалів клопотання.

Власник майна, а також представник власника майна, ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином про місце, день та час розгляду клопотання, про причини своєї неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, заслухавши доводи прокурора, суд дійшов до висновків про відсутність підстав для накладення арешту на мобільний телефон, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є тимчасовий доступ до речей та документів.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України та ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000287, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 239-1 КК України.

28.02.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва по справі № 760/5103/25 клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку було задоволено частково, надано дозвіл слідчому в слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майору юстиції ОСОБА_11 , а також слідчим, які входять до складу слідчої групи у даному кримінальному проваджені №0000287, на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: чорнових записів та бухгалтерських документів, на яких зберігається інформація із відомостями про обставини кримінального правопорушення. Надано дозвіл на огляд та копіювання: персональних електронно-обчислювальних машин, мобільних телефонів та електронних приладів (комп`ютери, ноутбуки, планшети, жорсткі диски, флеш накопичувачі), на яких зберігається інформація із відомостями про обставини кримінального правопорушення - із залученням відповідних фахівців та спеціалістів, а у разі якщо доступ до вищезазначених електронних інформаційних систем або їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту - на вилучення вищевказаних електронних носіїв інформації та засобів мобільного зв`язку.

11.03.2025 на виконання ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 .

При цьому, протокол обшуку не містить відомостей про те, що власник мобільного телефону обмежував доступ до інформації, яка міститься на ньому, а також - відомості про наявність системи логічного захисту мобільного телефону, що б заважало слідчому із залученням спеціаліста вчинити дії, направлені на огляд та копіювання інформації, яка міститься на вказаному мобільному телефоні, та яка стосується обставин кримінального правопорушення, у протоколі обшуку відсутні.

За змістом ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста.

Із врахуванням змісту ухвали слідчого судді від 28.02.2025 р. по справі № 760/5103/25, слідчим суддею було надано дозвіл слідчому на вилучення електронних носіїв інформації та засобів мобільного зв`язку виключно у разі, якщо доступ до вищезазначених електронних інформаційних систем або їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Про відсутність перешкод у проведенні огляду та знятті інформації, що міститься на вилученому мобільному телефоні, свідчать дані протоколу огляду речей та документів, складеному слідчим, від 18.03.2025 р., відповідно до якого вилучений під час обшуку мобільний телефон було оглянуто слідчим, із отриманням відповідного доступу до месенджерів, які були встановлені у мобільному телефоні, а також постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи від 18.03.2025 р.

Постанова слідчого від 12.03.2025 про визнання мобільного телефону речовим доказом не містить інформації, яким саме критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, відповідає вилучений мобільний телефон. Натомість - слідчий у постанові зазначає, що вказаний мобільний телефон може містити інформацію щодо діяльності ТОВ «Луцька аграрна компанія», ПРАТ «Володимир-Волинська птахофабрика».

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи подані до суду копії матеріалів кримінального провадження, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання про арешт майна, та заслухавши доводи прокурора, озвучені в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором не доведено, що вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 мобільний телефон відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, тобто - був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що підлягає встановленню під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що мобільний телефон як технічний пристрій не має сам по собі доказового значення у даному кримінальному провадженні, а є лише матеріальним носієм інформації, доступ до якої власником мобільного телефону не обмежувався та не обмежується до тепер, тож - у випадку копіювання електронних документів/інформації, які є самостійними джерелами доказів, на інший матеріальний носій за умови належного фіксування результатів такої дії, немає необхідності у збереженні матеріальних носіїв інформації, на яких такі електронні документи початково містились.

Таким чином, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт мобільного телефону марки IPhone 16 Pro Max ІМЕІ1: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 15.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 239-1 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1