Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/627/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року, в кримінальному провадженні, внесеного 09.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не одноразово судима,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 26 листопада 2024 року, погодженого з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_10 , ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року підозрюваній ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 24 січня 2025 року, з визначенням застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 757 000 грн.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування ОСОБА_8 інших менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечували виконання нею процесуальних обов`язків та були достатніми для запобігання вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що його підзахисна перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

З посиланням на норми кримінально процесуального закону захисник вказує, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази, які свідчили б про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Окрім того, на думку захисника судом не враховано те, що підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання, позитивні характеристики, є пенсіонером за віком, тобто має міцні соціальні зв`язки.

При таких обставинах, захисник вважає, що висновки слідчого судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили суд її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час розслідування кримінального провадження внесеного 09 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, слідством встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у заволодінні майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене в великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

21 вересня 2021 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 , яке було задоволено та ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2109.2021 року надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_8

22 вересня 2021 року досудове розслідування кримінального провадження було зупинено, а підозрювану ОСОБА_8 оголошено у розшук.

Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_8 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вказаної ухвали ОСОБА_8 26 листопада 2024 року затримано.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти неї підозри, що свідчить про її суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності її винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків.

Також, колегія суддів, враховує, що ОСОБА_8 є раніше неодноразово судима за аналогічні злочини, і на даний час обвинувальний акт за фактом вчинення нею злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України 05 квітня 2019 року скеровано до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області, у зв`язку з чим підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 з метою уникнення відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, з 22.09.2021 року по 26.11.2024 року перебувала у розшуку, переховуючись від органів досудового розслідування та суду, що може свідчити про те, що ОСОБА_8 може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також враховано можливість незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні,що може привести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховує можливість підозрюваної ОСОБА_8 зникнути з тимчасового місця проживання, впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Заявлений в клопотанні слідчим та прокурором запобіжний захід відносно підозрюваної кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Колегія суддів апеляційного суду враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які мають великий суспільний інтерес та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваної та конкретних обставин злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , контроль за поведінкою підозрюваної шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Вище зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваної ОСОБА_8 під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Окрім того, як встановлено колегією суддів, 06 грудня 2024 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000034 від 09.02.2021 року був направлений в суд.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.183, 197, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року, в кримінальному провадженні № 0000034 про застосування підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 січня 2025 року - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4