В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2024 року за № 0000518, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кашкарівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, який в АТО/ООС не служив, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

05.06.2024 року, близько 04:20 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, без відриву в часі, діючи умисно, незаконно, без дозволу власника (орендаря), маючи прямий умисел направлений на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст.30 Конституції України, яке гарантує кожному право на недоторканість житла та недопущення проникнення до житла чи до іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проти волі власника (орендаря) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без відповідного дозволу, усвідомлюючи, що не має законного права проникати на територію приватного домоволодіння чи іншого володіння особи без дозволу власника (орендаря), підійшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке огороджене парканом по усьому периметру домоволодіння, та подолав перешкоду, а саме переліз через паркан, тим самим проник на огороджену парканом територію двору вищевказаного домоволодіння, яке за договором оренди винаймає ОСОБА_4 , чим порушив право останньої на недоторканість житла.

Продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, без дозволу власника (орендаря), маючи прямий умисел направлений на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному право на недоторканість житла та недопущення проникнення житла чи до іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проти волі власника (орендаря) ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я АДРЕСА_3 , близько 04:20 год., більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, підійшов до вхідних дверей будинку на території домоволодіння за вищевказаною адресою, де фактично проживають: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та почав стукати у двері будинку потім підійшов до вікна будинку та почав стукати у вікно після чого намагався витягнути скло з вікна будинку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суду пояснив, що 05 червня 2024 року зранку, десь приблизно о п`ятій годині, вийшов на подвір`я та зателефонував сусіду, якій не відповів, потім переліз через паркан зі свого подвір`я на сусідське почав стукати у двері щоб вийшов сусід. В двері, до будинку сусідів, не заходів. У скоєному щиро розкаюється. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України - доведена повністю та підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності з вимогамист.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінального проступку, ступеня тяжкості, думки потерпілої, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав, наявності пом`якшуючої його покарання обставини, відсутності обтяжуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеженням волі строком на 1 (один ) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку ОДИН РІК - не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-DVD диск з відеозаписами, на яких зафіксовано факт проникнення на територію домоволодіння, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1