Справа № 367/956/25
Провадження №1-кс/367/155/2025
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання т.в.о. заступника начальника начальника СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 20.01.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 за ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2025 року т.в.о. заступник начальника начальник СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно із клопотанням, слідчим відділенням ВП № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 від 20 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 20.01.2025 приблизно о 17 год. 20 хв. (точний час не встановлено) у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який правомірно перебував у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , виник прямий умисел спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов ззаду до ОСОБА_7 , який сидів на ліжку, та наніс один удар обмотаним тканиною металевим предметом, внаслідок чого потерплий впав на підлогу та перестав чинити опір ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_5 , користуючись безпорадним станом потерпілого, дістав із його кишені гаманець, із якого відрито викрав грошові кошти в сумі 6 700 грн. 00 коп., після чого з викраденими грошовими коштами покинув місце події та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 6 700 грн. 00 коп.

21.01.2025 о 04:32 год. у порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 затримано.

21.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий вказує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитися від органу досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Крім того, підозрюваний не працює, не одружений, осіб похилого віку на утриманні не має, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки; 2) підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання потерпілого та свідків, які ще не допитані безпосередньо в суді у кримінальному провадженні; 3) також, слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності 17.05.2017 Фастівським міськрайонним судом Київської області та 24.09.2024 Шевченківським районним судом м. Києва.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий зазначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий стверджує, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на недоведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтованість підозри не заперечував, разом з тим, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 від 20.01.2025 року за ч. 4 ст. 186 КК України.

21 січня 2025 року о 04 годині 32 хвилин (час фактичного затримання) за підозрою у вчиненні вказаного злочину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 ..

21 січня 2025 року ОСОБА_5 слідчим ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_8 , за погодженням прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Стаття 178 КПК України визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі визначені ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Зокрема, слідчим суддею встановлено такі докази, що підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України:

1.протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що 20.01.2025 приблизно о 17.30 год. за адресою його проживання: АДРЕСА_4 , наглядно знайомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_9 наніс йому удар по потилиці залізним предметом та відкрито викрав з його гаманця, який знаходився в кишені його штанів, грошові кошти у розмірі 6873,00 грн.;

2.протоколом огляду місця події від 20.01.2025, згідно якого було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає потерпілий ОСОБА_7 , під час якого виявлено та вилучено металевий предмет, обмотаний тканиною із плямами РБК, і змив РБК з підлоги;

3.протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2025, згідно з яким потерпілий ОСОБА_7 впізнав причетну до вчинення щодо нього злочину особу, зображену на фотознімку № 3;

4.протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 20.01.2025;

5.протокол обшуку від 21.01.2025, згідно якого 21.01.2025 у період часу з 04:12 год. по 04:54 год. проведено невідкладний обшук у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_5 без реєстрації, під час якого виявлено безпосередньо ОСОБА_5 та вилучено речі, в яких був одягнутий ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення;

6.протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.01.2025, згідно якого 21 січня 2025 року о 04 годині 32 хвилин ОСОБА_5 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України, під час затримання ОСОБА_5 не заперечував причетність до інкримінованого йому злочину;

7.повідомленням ОСОБА_5 про підозру від 21.01.2025, про те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;

8.протоколом допиту підозрюваного від 21.01.2025.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Зокрема, поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від ЗО серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Проаналізувавши наявність зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення та особу ОСОБА_5 , який раніше судимий (вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2013 за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2017 за ч. 2 ст. 156 КК України до 8 років позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2024 за ч.1 ст.309 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік), не одружений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних сімейних, соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Зокрема, ймовірність переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду підтверджується можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для ОСОБА_5 наслідками і суворістю передбаченого покарання, також встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не одружений, тобто відсутні стримуючі фактори перебування особи в місці проживання, що підтверджує існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

У той же час, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, який на даний час триває, тобто ОСОБА_5 , користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового слідства, зокрема, у місцях постійного проведення бойових дій та непідконтрольних органам державної влади України територіях.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК). За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілого існує навіть з огляду на ту обставину, що наразі триває початковий етап кримінального провадження та органом досудового розслідування не зібрані всі докази.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на користь цього свідчить той факт, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, а саме: вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2013 за ч. 1 ст. 187 КК України; вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2017 за ч. 2 ст. 156 КК України; вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2024 за ч.1 ст.309 КК України, і наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину із застосуванням насильства, а тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, у зв`язку з чим застосовує до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З цих же підстав слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Так, доводи захисника ОСОБА_4 щодо необґрунтованості ризиків, якими сторона обвинувачення аргументує необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження. У свою чергу, твердження щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. Так, на переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та не убезпечить від настання ризиків, встановлених у судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

У той же час, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також злочину, який спричинив загибель людини.

Так, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином, вчиненими із застосуванням насильства, тому слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 21 січня 2025 року до 21 березня 2025 року включно.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

З огляду на викладене, керуючись, ст. ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 дні.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 22 січня 2025 року до 21 березня 2025 року включно.

Строк дії ухвали слідчого судді до 21 березня 2025 року включно, у межах строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, що тримається під вартою, - протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1