В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2847/24

Провадження № 1-кп/348/400/24

23 грудня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000218за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабинці Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, проходить військову службу в ЗСУ за призовом під час мобілізації,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1. 26 червня 2024 року близько 23:00 ОСОБА_6 , в темну пору доби, керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel» моделі «Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-09 сполученням Мукачево-Львів у напрямку м. Мукачево із двохстороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку та знаходиться поблизу будинку культури, що по вул. Грушевського, 57 у с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області, тобто в межах населеного пункту, у порушення вимог пп. «б», «д», п. 2.3., п. 12.1., 12.2, 12.3.Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.01.2001 № 1306 (далі - ПДР), виконуючи маневр обгону попутного невстановленого досудовим розслідуванням автопоїзда у складі сідельного тягача та напівпричепа, тобто рухаючись зустрічною смугою руху, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху - пішохода ОСОБА_8 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості в даних дорожніх умовах і обстановці під час виконання маневру обгону на вказаній ділянці дороги в умовах її спуску, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля аж до його зупинки, внаслідок чого здійснив на смузі зустрічного для нього руху наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим останній отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому основи кісток черепа, крововиливу під тверду мозкову оболонку та забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, синця та саден голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

2.1. Крім того, 26 червня 2024 року близько 23:00, перебуваючи на ділянці автодороги Н-09 сполученням Мукачево - Львів, поблизу будинку культури, що по вул. Грушевського, 57 у с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області, здійснивши під час керування автомобілем марки «Opel» моделі «Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи те, що такими своїми діями він поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення п. «в», ст. 10 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», пп. «а», «г», «ґ» п. 2.10. ПДР, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладений на нього законом і загальновизнаними нормами моралі, не переконався чи потребує потерпілий допомоги, не вжив можливих заходів для надання останньому домедичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та не відвіз його до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, а залишив потерпілого ОСОБА_8 , який був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у небезпечному для життя стані та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

ІІ. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а також за ч. 1 ст. 135 КК України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження

3.1. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, не заперечував проти обставин встановлених під час досудового розслідування. Суду пояснив, що 26 червня 2024 року близько 23:00 він на автомобілі «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався додому по дорозі у с. Лоєва в напрямку с. Делятин. В цей же час перед ним рухався вантажний автомобіль, який він вирішив обігнати. Здійснюючи обгін він запізно помітив пішохода, який переходив дорогу зліва направо, різко загальмував, змінив напрямок руху але уникнути наїзду не вдалось. Після цього він зупинився, включив аварійний сигнал, вийшов з авто та підсвічуючи фонариком попрямував у бік потерпілого. Приблизно за шість метрів позаду зліва від його автомобіля помітив хлопця, який сидів біля дороги. Після цього сів у авто та поїхав з місця ДТП, щоб наздогнати автомобіль, який він обганяв з метою з`ясування чи не мав той відео реєстратора. Проїхаши близько 3,5 км від місця ДТП вирішив не повертатись та поїхав додому за адресою: АДРЕСА_2 . Наступного ранку до його будинку приїхали працівники поліції, затримали його та вилучили автомобіль і телефон. Пояснив, що наїзд на потерпілого відбувся не навмисно. Визнав, що був недостатньо уважним при здійсненні обгону в нічний час. Тепер розуміє, що після ДТП мав зупинитись та надати потерпілому допомогу. Причин залишення потерпілого після ДТП пояснити не може. Усвідомлює неправильність своїх дій, просив вибачення у потерпілого та в рахунок відшкодування завданої шкоди сплатив йому кошти в сумі трьох тисяч доларів США та 20 тисяч грн.

3.2. Законний представник потерпілого подала заяву у якій вказує, що ОСОБА_6 відшкодував потерпілому шкоду, у вказаній обвинуваченим сумі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. У зв`язку з цим просить при ухваленні вироку суворо обвинуваченого не карати і не призначати покарання пов`язане з реальним позбавленням або обмеженням волі.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає можливим розглянути справу на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обвинувальний акт не містить вказівки на обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Під час судового розгляду обвинувачений вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 усвідомив протиправність своєї поведінки, засуджує її, відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Такі обставини свідчать про щире каяття обвинуваченого.

Також в якості обставини, що пом`якшує покарання суд враховує відшкодування потерпілому заводного збитку.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

VI. Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання

Призначаючи обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення суд, керуючись положеннями частини 2 статті 50 та статтею 65 КК, враховує: характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, наслідки вчинених кримінальних правопорушень, санкції частини 1 статті 135 та ч. 2 ст. 286 КК України; вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з необережності, та умисного злочину за ч. 1 ст. 135 КК України; особу обвинуваченого, який одружений, проходить військову службу в ЗСУ, позитивно характеризується за місцем роботи та служби, раніше не судимий, має вищу освіту, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, відшкодував завдану у результаті вчинення злочину шкоду; наявність пом`якшуючих та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

У досудовій доповіді з урахуванням: інформації, що характеризує особу за місцем його проживання та роботи; умов його життєдіяльності; відносин у суспільстві; результатів оцінки вчинення ним повторного правопорушення; а також його імовірної небезпеки для суспільства, викладено висновок про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Отже, обвинуваченому слід призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, а за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Такий строк додатково покарання, з урахуванням вчинених обвинуваченим злочинів та приймаючи до уваги, що він у складі ЗСУ приймає безпосередню участь у відсічі збройної агресії проти України, у зв`язку з чим виникає необхідність у керуванні транспортними засобами, суд вважає достатнім для забезпечення мети покарання.

При цьому зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень та особу винного, який щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану злочином шкоду; відсутність у ОСОБА_6 судимостей, наявність соціальних зв`язків, зокрема шлюбних відносин, службу в ЗСУ, виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75, 76 КК України.

Перелічені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, що свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

VІІ. Цивільний позов у справі не потерпілим не поданий

VIІІ. Судові витрати

Вирішуючи питання про розподіл процесуальних витрат, Суд бере до уваги, що згідно з частиною 2 статті 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, витрати, пов`язані із проведенням у даному провадженні судових інженерно-транспортних та трасологічної експертиз у розмірі 20 825,20 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого.

ІХ. Речові докази

У даному кримінальному проваджену визнано речовими доказами: автомобіль марки «Opel» моделі «Astra», р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S», чохол з керма вказаного автомобіля, мікрооб`єкти з поверхні правого переднього крила автомобіля, мікрооб`єкти з правої передньої частини капота автомобіля, мікрооб`єкти схожі на волосся, вилучені з правих задніх дверей автомобіля, змив із важеля перемикання передач, керма, важеля стоянкового гальма, частини корпусу дзеркала автомобіля, уламки пластмаси чорного кольору, змиви речовин бурого кольору із проїзної частини дороги, уламки пластмаси та скла.

На речові докази, а саме: автомобіль марки «Opel» моделі «Astra», р.н. НОМЕР_1 , корпус дзеркала від автомобіля, уламки пластмаси чорного кольору, уламки пластмаси та скла, чохол з керма автомобіля, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S», IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 накладено арешт ухвалою суду від 03.07.2024 у справі №348/1535/24.

Згідно з ч. ч. ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, арешт вказаного майна не здійснювався з метою забезпеченням позову і такий позов у справі не заявлений, суд дійшов висновку про скасування арешту речових доказів та повернення автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, мобільного телефону, чохлу з керма автомобіля ОСОБА_6 . Решта речових доказів підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 135 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за виконанням обов`язків здійснювати командиром військової частини за місцем проходження служби ОСОБА_6 , а у разі звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого ОСОБА_6 .

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок залишити до набрання вироком законної сили.

У разі направлення ОСОБА_6 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.06.2024 по 12.07.2024 з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Дія обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави припиняється після набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком суду законної сили, за відсутності підстав для звернення застави в дохід держави, кошти внесені як застава у кримінальному провадженні №0000218 у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок - повернути заставодавцеві - ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 20 825 (двадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн 20 коп.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2024 у справі №348/1535/24, а саме:

автомобіля марки «Opel» моделі «Astra», р.н. НОМЕР_1 ,

корпусу дзеркала від автомобіля

уламків пластмаси чорного кольору

уламків пластмаси та скла

чохла з керма автомобіля

мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 12S», IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 /

Речові докази:

1) автомобіль марки «Opel» моделі «Astra», р.н. НОМЕР_1 ,

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel» моделі «Astra», р.н. НОМЕР_1 ,

корпус дзеркала від автомобіля

мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S», IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 ,

чохол з керма автомобіля,

що перебувають на зберіганні у Надвірнянському РВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути законному володільцю ОСОБА_6 ;

2) мікрооб`єкти з поверхні правого переднього крила автомобіля,

мікрооб`єкти з правої передньої частини капота автомобіля,

мікрооб`єкти схожі на волосся, вилучені з правих задніх дверей автомобіля,

змив із важеля перемикання передач, керма, важеля стоянкового гальма,

змиви речовин бурого кольору із проїзної частини дороги,

уламки пластмаси чорного кольору

уламки пластмаси та скла - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1