Справа № 756/5606/24
Номер провадження № 1-кп/756/1243/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, яка не досягла віку з якого

наступає кримінальна відповідальність ОСОБА_4 ,

законного представника особи,

яка не досягла віку з якого наступає

кримінальна відповідальність ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника Сектору ювенальної превенції

Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Київ клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесене 30.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001454, про застосування у відношенні до малолітньої особи, яка не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, а саме:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, учня 6-Б класу школи І-ІІІ ступенів № 170 м. Києва, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

примусових заходів виховного характеру, у зв`язку зі вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

25.03.2024 близько 10:00 год. неподалік станції метро «Либідська», неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до неповнолітніх ОСОБА №1, ОСОБА № 2, та ОСОБА № 3 (матеріали щодо яких виділені в окреме провадження). Перебуваючи у вказаному місці між підлітками зав`язалась розмова, у ході якої неповнолітня ОСОБА № 1 запропонувала усім переміститись до Оболонського району міста Києва, на що неповнолітні ОСОБА № 2, ОСОБА № 3 та ОСОБА_8 погодились. В подальшому останні, пересуваючись за допомогою метро, зійшли на станції «Героїв Дніпра», де у ТЦ «Оазис», за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 47/42 до них приєднались перша особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності.

Перебуваючи за вище вказаною адресою того ж дня приблизно о 10:30 год. неповнолітні ОСОБА №1, ОСОБА № 2, та ОСОБА № 3, (матеріали щодо яких виділені в окреме провадження), ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, та перша особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), спільно та за взаємною згодою домовились про вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, на ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану.

Реалізуючи вказаний спільний злочинний намір, підлітки запропонували ОСОБА_8 піднятись на дах одного із житлових будинків, на що останній погодився. В подальшому того ж дня о 10 год. 41 хв. неповнолітні ОСОБА №1, ОСОБА № 2, та ОСОБА № 3, (матеріали щодо яких виділені в окреме провадження), перша особа яка не досягла віку кримінальної відповідальності (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності та ОСОБА_8 вийшли із ТЦ «Оазис», за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 47/42 та направились у бік вул. Героїв Дніпра у м. Києві. Дійшовши до першого під`їзду багатоповерхового житлового будинку №6 по вул. Героїв Дніпра у м. Києві, місця мешкання неповнолітнього ОСОБА № 3, піднялись на технічний поверх, що над 16-тим поверхом вказаного будинку.

В подальшому, того ж дня, перебуваючи за вище вказаною адресою, малолітній ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, промовив до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 аби той віддав свої грошові кошти, на що останній відмовився. Після чого неповнолітній ОСОБА №3 підійшов до ОСОБА_8 ззаду та схопив його за руки, з метою подолання його можливого опору, обмеживши тим самим можливість неповнолітнього потерпілого самостійно пересуватись. При цьому перша особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), направився до входу на технічний поверх аби контролювати недопущення до місця скоєння кримінального правопорушення сторонніх осіб, котрі могли б завадити реалізації їх злочинних намірів. А неповнолітні ОСОБА № 1, ОСОБА № 2 (матеріали щодо яких виділені в окреме провадження) та ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, розташувались навколо ОСОБА_8 та почали висловлювати погрози застосуванням фізичного та психологічного насильства стосовно потерпілого ОСОБА_8 , з метою подолання його можливого опору, змушення шляхом погроз переказати грошові кошти, якими учасники групи планували заволодіти. Після чого ОСОБА № 2 та ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності дістали ножі, які вони тримали при собі, та демонструючи їх, почали погрожувати ОСОБА_8 їх застосуванням щодо нього, тим самим погрожувати насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого з метою заволодіння грошовими коштами, належними останньому. Після чого ОСОБА № 2 наніс один удар кулаком правої руки в область живота ОСОБА_8 .

В подальшому неповнолітній ОСОБА_8 під погрозою застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, об 11 год. 30 хв. переказав з картки «Універсал Банку» № НОМЕР_1 , котра перебуває у його використанні, належні йому грошові кошти у сумі 3000 грн. на картку «Універсал Банку» № НОМЕР_2 , належну ОСОБІ № 3. Таким чином, неповнолітні ОСОБА № 1, ОСОБА № 2 та ОСОБА № 3 (матеріали щодо яких виділені в окреме провадження) за попередньою змовою групою осіб, а також перша особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження) та ОСОБА_4 який не досяг віку кримінальної відповідальності, незаконно заволоділи грошовими коштами, належними ОСОБА_8 .

Надалі, заволодівши вказаними грошима неповнолітні ОСОБА № 1, ОСОБА № 2 та ОСОБА № 3 (матеріали щодо яких виділені в окреме провадження), перша особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності та ОСОБА_4 , зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3000 грн.

Отже, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки проступку, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, визнав та просив суд задовольнити клопотання.

Захисник ОСОБА_6 та законний представник особи, яка не досягла віку з якого наступає

кримінальна відповідальність ОСОБА_5 , представник СЮП Оболонського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечували проти застосування до малолітньої особи, яка не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру.

Потерпілий ОСОБА_8 та законний представник потерпілого ОСОБА_9 у судове засідання не з`явились, але надіслали заяву про можливість проведення судового розгляду за їх відсутності. Крім того зазначили, що клопотання прокурора підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання, оскільки, достеменно встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану. У зв`язку з чим просить суд заходи виховного характеру, визначені у клопотанні.

Стороною обвинувачення надано та досліджено судом :

- Копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , від 08.07.2011 р.;

- Копію розпорядження про призначення опікуна ОСОБА_5 над ОСОБА_4 №461 від 31.07.2023;

- Довідку № 493727 від 27.03.2024 лікаря-нарколога, згідною з якою ОСОБА_4 під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває;

- Довідку №061-29/1-01/2735 від 29.03.2024 лікаря-психіатра, згідно з якою ОСОБА_4 під наглядом лікаря-психіатра за місцем проживання не перебуває;

- Характеристику відносно ОСОБА_4 надано Оболонським УП ГУНП в м.Києві, згідно з якою малолітній ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, спокій громадян та громадський не порушує;

- Акт медичного огляду неповнолітнього(малолітнього) від 01.05.20204, згідно з висновком медичної комісії КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги№1» Оболонського району м.Києва(філія №5), можливе перебування неповнолітнього в установах закритого типу;

- Повідомлення начальничка СЮП ВП Оболонського УП ГУНП в м.Києва, про те що малолітній ОСОБА_4 на обліку у секторі ювенальної превенції відділу Оболонського УП не перебуває і раніше не перебував;

- Характеристику учня 5-Б класу школи №170 ОСОБА_4 , згідно з якою малолітній навчається в дані школі з 3-го класу, має розвинуту пам`ять, виконує доручення класного керівника, однак бажання навчатися немає, заважає на уроках, часто пропускає уроки без поважних причин. Крім того, з п`ятого класу стоїть на внутрішньому обліку.

Стороною захисту докази суду не надавались.

Розглядаючи вказане питання, суд виходить із положень ч. 2 ст. 97, ст. 105 КК України, ст.ст. 497, 498, 500, 501 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування заходів виховного характеру».

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При цьому, ст. 501 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи, в тому числі на підставі показань самого ОСОБА_4 , який повністю визнав всі обставини вчинення суспільно - небезпечного діяння.

При цьому, ОСОБА_4 22.06.2011, згідно з ч. 2 ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення розбою настає з 14 років, тобто ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно - небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Під час судового розгляду справи захисник ОСОБА_6 та законний представник особи, яка не досягла віку з якого наступає кримінальна відповідальність ОСОБА_5 , представник ССД ОСОБА_7 не заперечували з приводу застосування судом до малолітнього ОСОБА_4 , примусових заходів виховного характеру, а відтак, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до ОСОБА_4 , слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

В ході судового розгляду справи встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, на профілактичному обліку сектору ювенальної превенції управління поліції на території місця проживання та служби у справах дітей не перебуває, виховується опікуном ОСОБА_5 , за місцем навчання характеризується задовільно, а також щиро покаявся у вчиненому.

Зважаючи на викладене, суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження по суті ініційованого питання, які клопотання прокурора, підтримали і просили задовольнити, приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора і застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлений.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 368, 369, 370, 371, 372, 497, 498, 500, 501 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування до малолітньої особи, яка не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі бабусі - ОСОБА_5 , яка є опікуном малолітнього, під нагляд до досягнення повноліття.

Встановити обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме:

- заборонити малолітньому ОСОБА_4 відвідування розважальних закладів та закладів відпочинку після 21:00 години без присутності батьків або осіб, що їх замінюють;

- обмежити перебування малолітнього ОСОБА_4 поза місцем проживання, заборонивши вихід з будинку, який є місцем проживання малолітнього (в т.ч. тимчасового) щоденно в період з 22:00 години вечора до 07:00 години ранку без присутності батьків або осіб, що їх замінюють (за виключенням часу прямування та перебування в укритті під час повітряної тривоги у м. Києві, а також необхідності отримання екстреної медичної допомоги);

- заборонити ОСОБА_4 виїжджати за межі м. Києва без дозволу Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА в м. Києві;

- покласти на малолітнього ОСОБА_4 обов`язок продовжити навчання, зобов`язавши відвідувати заняття у навчальному закладі за визначеною формою навчання.

Встановити тривалість заходу виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки відносно малолітнього ОСОБА_4 строком на 2 роки з моменту набрання рішенням законної сили.

Контроль за виконанням примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_4 покласти на Службу у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА в м. Києва та на сектор ювенальної превенції Оболонського УП ГУНП у м. Києві в межах наданих повноважень

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали про застосування до малолітньої особи, яка не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характер у відношенні ОСОБА_4 , після набрання законної сили, направити на виконання до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА, сектору ювенальної превенції Оболонського УП ГУНП у м. Києві.

Суддя ОСОБА_1