Справа № 161/4814/25
Провадження № 1-кп/161/782/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 19 березня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000735, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 17.03.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого експедитором ПрАТ «Оболонь», не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 11 лютого 2025 року у вечірню пору доби (точного часу органом досудового розслідування не встановлено, але не раніше 21 години), перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого у встановленому законом порядку, востаннє Указом Президента України № 26/2025 від 14 січня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 січня 2025 року, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з кишені валізи, що знаходилась у кімнаті, таємно викрав грошові кошти у сумі 8000 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, визнав повністю. Не оспорюючи фактичних обставин, суду дав показання, що 11.02.2025 у вечірню порув приміщенні однієї з кімнат квартири АДРЕСА_2 побачив валізу, з кишені якої, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, викрав грошові кошти в сумі 8 000 грн. Збитки відшкодовані повністю. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Письмовою заявою потерпілої ОСОБА_6 стверджується факт повного відшкодування завданих збитків, в зв`язку чим, претензій до обвинуваченого вона не має. Щодо покарання - покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, однак вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно спряв розкриттю злочинів, збитки добровільно повністю відшкодовані, в зв`язку з чим потерпіла не наполягає на суворому покаранні та щодо призначення покарання покладалася на розсуд суду, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та роботи, є особою зовсім молодого віку, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч.4 КК України та призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп. судових витрат по справі за проведення судової дактилоскопічної експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1