У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трибусівка, Піщанського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, працюючого на посаді водія в ТОВ «Наш хліб Вінниця», раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 17.12.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001389 від 09.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 16 грудня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та наявність ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може:

- Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що у випадку доведення його вини, йому загрожує позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого..

- Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування вказаного кримінального провадження не завершено, та будуть проводитися ще ряд слідчих дій.

- Незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

На підставі викладеного, слідчий, з погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби або ж особистого зобов`язання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0001389, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001389 від 09.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 08 серпня 2024 року, близько 15 години 24 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «BMW», моделі «520I», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Хмельницьке шосе, у м. Вінниці, зі сторони вулиці Героїв Поліції, в напрямку вулиці Трамвайної, в районі регульованого перехрестя з вулицею Данила Галицького, зі швидкістю 110,9-120,1 км/год (чим перевищив максимально дозволену швидкість в населеному пункті), не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати керований ним транспортний засіб, не вибрав безпечну швидкість, в момент об`єктивної появи в полі його зору автомобіля марки «Daihatsu», моделі «Sirion», держаний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по вулиці Хмельницьке шосе, в зустрічному напрямку і виконувала маневр лівого повороту на вулицю Данила Галицького, внаслідок чого, допустив зіткнення із вказаним автомобілем. Після первинного контакту, автомобіль марки «Daihatsu», моделі «Sirion» здійснив неконтрольований виїзд за межі проїзної частини, на правий тротуар, де відбувся наїзд на пішоходів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебували в нерухомому стані.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди:

- пішохід ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 946/947 від 21.10.2024, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «закритий уламковий перелом зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, садно лівої гомілки, забій садно правого ліктьового суглобу», які, відповідно до п.2.2.1 «В» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 1995р.», належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

- водій ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №654/750/113-К від 29.11.2024, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «синці на правій щоці, на передній черевній стінці, на передній поверхні грудної клітки зліва, в поперековій ділянці справа, на правому плечі, на правому передпліччі, на правому та лівому стегнах, в ділянці правої сідниці, синець з набряком м`яких тканин та садна на тильній поверхні правої кисті, синці та садна на лівому плечі, на лівому передпліччі; Згідно з записам в «Медичній карті стаціонарного хворого» №19689 з КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР», ОСОБА_7 знаходилась на стаціонарному лікування з діагнозом: «ІІІ вагітність 31 тиждень. ІІІ передчасні індуковані пологи в 31 тиждень. Антенатаьна загибель плоду на тлі передчасного відшарування нормально розташованої плаценти. Закрита тупа травма живота. Закрита черепно-мозкова травма-струс головного мозку. Забій шийного та попереково-крижового відділів хребта. Забій ділянки лівого плеча та лівого стегна. Пошкодження розгинача 3-го пальця правої кисті. Забій лівого кульшового суглобу. Забійна рана правої кисті». Вказана закрита тупа травма живота у ОСОБА_7 не являлась небезпечною для життя в момент заподіяння, але стала причиною переривання вагітності в строці 31 тиждень з приводу передчасного відшарування плаценти та антинатальної загибелі плоду, тому вказані ушкодження стоять у причинному зв`язку з перериванням вагітності у ОСОБА_7 та належать до тяжких тілесних ушкоджень, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 1995р.»; Відповідно до висновку судово-медично ного експерта №947 від 12.09.2024: «Загибель плода від гр. ОСОБА_7 настала внаслідок антентальної асфіксії на фоні дуже малої маси тіла, передчасного відшарування нормально розташованої плаценти та стану після дорожньо-транспортної пригоди».

Відповідно до висновку комплексної інженерно-транспортної та фототехнічної № КСЕ-19/102-24/19758 від 25.10.2024:

- «швидкість руху автомобіля марки «BMW» моделі «520I», яка відповідає довжині видимих та зафіксованих слідів при проведені огляду місця події від 09.08.2024, становила більше 98.1…102.5 км/год»;

- «виходячи з даних файлу з відеозаписом швидкість руху автомобіля марки «BMW» моделі «520I», становила 110.9…120.1 км/год»;

- «в заданій дорожній ситуації, уникнення зіткнення з автомобілем марки «BMW» моделі «520», не залежало від односторонніх дій водія автомобіля «Daihatsu» моделі «Sirion» - ОСОБА_7 »;

- «в заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля марки «BMW» моделі «520I» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

Враховуючи вищевикладене, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку із виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год».

Таким чином, порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

16 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001389 від 09.08.2024; протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події; висновки експертів; протоколів допитів потерпілих; протоколів допитів свідків; повідомлення про підозру від 16.12.2024, інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване та постійне місце проживання, неодружений, працює на посаді водія в ТОВ «Наш хліб Вінниця», раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, зокрема його матеріальний стан та досить юний вік (21 рік), слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави в мінімальному розмірі з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 14 лютого 2025 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 14 лютого 2025 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Організацію затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складання протоколу затримання покласти на слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя