Справа № 484/308/25
Провадження №1-кс/484/60/25
Ухвала

іменем України

17.01.2025 року місто Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Первомайську клопотання слідчого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 16.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любимівка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України

установив

старший слідчий СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернулась до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 16.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зауважив, що фактичні обставини, викладені у повідомленні про підозру не відповідають дійсності. Зауважив, що не має наміру переховуватись від органів досудового слідства. Просив не обирати відносно нього запобіжний захід, пов`язаний з позбавленням свободи.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, обґрунтовуючи тим, що ризики, зазначені в клопотанні, прокурором не доведені. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 15.01.2025 у вечірній час ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 вирішили вчинити кримінальне правопорушення, а саме таємно викрасти дизельне пальне з вантажних автомобілів у с. Тарасівка Первомайського району Миколаївської області.

Виконуючи задумане, 16.01.2025 у нічний час ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 на автомобілі марки ВАЗ 2103 білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 з автопричепом д.н.з. НОМЕР_2 приїхали до с. Тарасівка Первомайського району Миколаївської області. При цьому при собі мали заздалегідь підготовлені засоби для полегшення вчинення злочину, а саме дві металеві бочки об`ємом по 200л. кожна, шланг, насос з акумуляторною батареєю. Достовірно знаючи, що на дорозі неподалік домоволодінь № 2 та № 7 по вул. Набережній с. Тарасівка Первомайського району Миколаївської області припарковані два вантажні автомобілі MAN TGX18.440 з кабіною білого кольору (тягач) д.н.з. НОМЕР_3 з причепом сірого кольору д.н.з. НОМЕР_4 та MAN TGX 18.440 з кабіною білого кольору (тягач) д.н.з. НОМЕР_5 з причепом білого кольору д.н.з. НОМЕР_6 та у баках знаходить дизельне пальне, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 вирішили його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обернення його на свою користь, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та неповнолітній ОСОБА_8 підійшли до автомобіля марки MAN Tax18.440 з кабіною білого кольору (тягач) д.н.з. НОМЕР_3 з причепом сірого кольору д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 . Після чого відкрутивши кришку паливного баку та підкотивши одну з металевих бочок, котрі взяли з собою, з допомогою шлангу та насоса з акумулятором таємно викрали 200л. дизельного пального загальною вартістю 10812 грн. з розрахунку 54,06грн. за 1л., спричинивши тим самим ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму. Далі, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 підійшли до автомобіля марки MAN TGX 18.440 з кабіною білого кольору (тягач) д.н.з. НОМЕР_5 з причепом білого кольору д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_10 . Після чого відкрутивши кришку паливного баку та підкотивши одну з металевих бочок, котрі взяли з собою, з допомогою шлангу та насоса з акумулятором намагалися таємно викрасти 200л. дизельного пального загальною вартістю 10812 грн. з розрахунку 54,06грн. за 1 л., однак, з причин, що не залежали від їх волі не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки були помічені місцевими мешканцями та в послідуючому затримані.

16.01.2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами досудового розслідування.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

За вчинений злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

З метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , може переховуватись від органу досудового розслідування, здійснити виїзд на тимчасово окуповані території України.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке є тяжким, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, в тому числі на тимчасово непідконтрольній Україні території, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілого, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Належного обґрунтування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає його недоведеним.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання винуватим у вчиненні якого підозрюваному загрожує покарання до восьми років позбавлення волі. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 не працює, проживає сам. Офіційне джерело доходу відсутнє. Раніше не судимий. Повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень наразі не має.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази, доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини , передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України визначає розмір застави у кримінальному провадженні у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309 КПК України

ухвалив

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.03.2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 ( сто двадцять одна тисяча сто двадцять ) гривень 00 копійок.

Підозрюваний, інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або роботи.

Попередити підозрюваного, що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: