Провадження №1-кп/359/755/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000386, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року, що надійшло до суду 29.11.2024 року з обвинувальним актом та доданими матеріалами, по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 січня 2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин та штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

та вивчивши матеріали кримінального провадження

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні від відбування покарання у виді штрафу.

Так, ОСОБА_2 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 січня 2024 року, відносно якого, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.06.2023 і за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.08.2023, остаточно призначивши ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин та штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. Вирок набрав законної сили 02.02.2024 та направлений для виконання до Бориспільського РВ № 1 ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, однак засуджений ОСОБА_2 на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та у порушення вимог ч. 1,2,4 ст. 26 КВК України ухилився від відбування призначеного судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме штрафу.

Так, ОСОБА_2 , знаючи про призначене йому покарання, свідомо не вжив заходів спрямованих на сплату штрафу.

У подальшому, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.04.2024 засудженому ОСОБА_2 надано розстрочку виплати несплаченого штрафу, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.02.2024 в розмірі в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень строком на 10 (десять) місяців із щомісячними платежами у сумі 3400 грн. Ухвала набрала законної сили 24.04.2024.

Також, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2024 за поданням Бориспільського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, засудженого ОСОБА_2 звільнено від покарання, призначеного Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 02.01.2024 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Однак ОСОБА_2 , будучи ознайомленим з порядком і умовами відбування покарання у виді штрафу, порушуючи вимоги ч. 1,2,4 ст. 26 КВК України, маючи намір ухилитися від сплати штрафу та маючи можливість його сплатити, являючись дієздатною особою, отримуючи неофіційні доходи, станом на 27.11.2024 не виконав вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.01.2024 та умисно ухилився від покарання у виді штрафу в сумі 34000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив умисні дії, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді штрафу, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 389 КК України.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.

З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази тому, що обвинувачений ОСОБА_2 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, згідний з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згідний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 74,75).

Судом також встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а прокурор ОСОБА_4 надала клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України (а.с. 76,77).

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та останні дотримані, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_2 , на думку суду, своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від виконання покарання у виді штрафу, скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 389 КК України. Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинене ОСОБА_2 , кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявністю пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи тощо.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що: ОСОБА_2 , раніше судимий та не відбув покарання у виді штрафу, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не звертався, на обліках не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор в обвинувальному акті.

Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.

За сукупності вищенаведених обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини його скоєння, особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, передбачених ст. 59-1 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, має на меті не лише покарання а і виправлення обвинуваченого, з урахуванням обставин вчиненого ним, його матеріального та сімейного становища тощо.

Речових доказів та процесуальних витрат судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор, з цього приводу відсутні відповідні відомості і в Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався, підстав для його обрання судом також не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 65-67, 71, 72, 389 КК України, ст. 368, 370-374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1