Справа № 462/4341/21
провадження 1-кп/462/115/25
У Х В А Л А

16 січня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою та клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд

в с т а н о в и в:

на розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000063 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.5 ст. 186, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 146, ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 186, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 309 КК України.

Ухвалою суду від 26.11.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів з визначенням розміру застави, зазначивши, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою обрання запобіжного заходу обвинуваченому не зменшились, а підстав для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо заявленого прокурором клопотання заперечили, оскільки прокурором не проведено аналіз ризиків, які нічим новим не підтверджено, просили врахувати стан здоров`я обвинуваченого та змінити запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити розмір застави. Обвинувачений підтримав заявлене захисниками клопотання про зміну запобіжного заходу, просив задовольнити, вказав, що не має жодного наміру переховуватись від суду чи перешкоджати розгляду справи.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У відповідності до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Частина 6 вказаної статті передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання у м. Львові та є співвласником квартири, у якій зареєстрований, згідно характеристики з ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» за час перебування в установі з 06.03.2021 року ОСОБА_4 не допускав порушень режиму тримання та правил поведінки осіб, взятих під варту та засуджених, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочень немає, має ряд захворювань, зокрема, станом на 04.07.2024 року діагноз ОСОБА_4 : Хронічний вірусний гепатит С. Рак правого яєчка Т2 N0 M0 S 1в-3 клінічна стадія, орхіектомія в 2002 році. Хронічний гастрит в стадії ремісії. ЗЗТБ правої легені (щільні вогнища, фіброз) кат 5.1., а тому приходить до переконання, що клопотання захисників слід задовольнити, змінивши обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням ряду обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до Залізничного районного суду м. Львова за кожною вимогою у межах даного кримінального провадження; повідомляти Залізничний районний суд м. Львова про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення, потерпілими та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяця, тобто до 16 березня 2025 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати без дозволу суду житло за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах на випадок оголошення повітряної тривоги.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до Залізничного районного суду м. Львова за кожною вимогою у межах даного кримінального провадження; повідомляти Залізничний районний суд м. Львова про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення, потерпілими та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.2 ч.3 ст. 202 КПК України негайно звільнити з-під варти, та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання, так як згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1