Справа №760/1278/25 Провадження №1-кс/760/1673/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

«20» січня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання слідчого слідчого управління ГУ СБ України у місті Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, що здійснює процесуальне керівництво - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідуван 11.11.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого сідчого управління ГУ СБ України у місті Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором, що здійснює процесуальне керівництво - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідуван 11.11.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002202 від 11.11.2024 року, у якому повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України, вчиненого за наступних обставин. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 достовірно знаючи про збройний напад російської федерації на Україну, керуючись корисливим мотивом направленим на вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, умисно вчинив підпал, спрямований на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, за наступних обставин. Так, 10.11.2024, ОСОБА_4 на виконання вказівки невстановленої під час досудового розслідування особи, з метою ослаблення держави - вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів виробничого підрозділу Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», а саме релейної шафи, завчасно підготувавши заздалегідь придбану легкозаймисту речовину невстановленого типу, яка містила нафтову оливу. 10.11.2024 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження релейної шафи сигнальної установки № 26 виробничого підрозділу Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» шляхом її підпалу, знаходячись на перегоні Бориспіль-Баришівка за адресою: адміністративні межі м. Бориспіль Київської області, в межах координат: 50.373372, 30.983794, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, облив заздалегідь підготовленою легкозаймистою речовиною невстановленого типу, яка містила нафтову оливу, вказану релейну шафу та здійснив її підпал. Крім того, 22.11.2024, ОСОБА_4 на виконання вказівки невстановленої під час досудового розслідування особи, з метою ослаблення держави - вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів виробничого підрозділу Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», а саме релейної шафи, завчасно підготувавши заздалегідь придбану легкозаймисту речовину невстановленого типу. 22.11.2024 близько 19 год. 05 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження релейної шафи сигнальної установки виробничого підрозділу Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» шляхом її підпалу, знаходячись за адресою: Київська область, м. Бориспіль, по вул. Адмірала Ушакова, координати: 50°22'30.6"N 30°58'02.5"E, неподалік залізничного полотна залізничної колії 26 км «ПК»» сполучення Бориспіль-Баришівка, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, облив заздалегідь підготовленою легкозаймистою речовиною невстановленого типу вказану релейну шафу та здійснив її підпал. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні з метою ослаблення держави підпалу спрямованого на зруйнування об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України. Крім того, 23.11.2024 в період з 16 годин 03 хвилин до 18 години 05 хвилин в ході невідкладного обшуку, проведеного у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено корпус ручної уламкової гранати Ф-1, який відповідно до «довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів» належить до категорії 3, обмежено небезпечної та підривач УЗРГМ, які в сукупності є бойовим припасом - ручною осколковою обороною гранатою типу Ф-1, уламкову гранату M-67, який відповідно до «довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів» належить до категорії 2, небезпечної, які ОСОБА_4 придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу в невстановлений час, в невстановленому місці, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Бориспіль Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий останній раз вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2024 за ч. 1 ст. 289 КК України, за станом здоров`я може утримуватися в місцях попереднього ув`язнення, позбавлення волі, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має. 23.11.2024 о 16 год. 03 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 24.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України. Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 10.11.2024; протоколом огляду місця події від 10.11.2024, проведеного за адресою: м. Бориспіль Київської області, в межах координат: 50.373372, 30.983794; висновком експерта № CЕ-19/111-24/66592-ФХД від 15.11.2024 за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів; протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2024; протоколом огляду місця події від 10.11.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , координати: 50°22'30.6"N 30°58'02.5"E, неподалік залізничного полотна залізничної колії 26 км «ПК»» сполучення Бориспіль-Баришівка; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.11.2024, в ході якого вона пояснила, що працює продавцем в магазині, що розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 9, також вказала, що 10.11.2024 близько 18:00 години та 22.11.2024 близько 19:30 години, до магазину заходила особа жіночої статі, на вигляд 18-19 років, зріст 160 - 165 см., худощавої тіло будови, волосся світлого кольору, остання заходила погрітися, в очікуванні чоловіка з роботи; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 23.11.2024, яка пояснила, що 19.08.2023 одружилася з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають разом, за адресою: АДРЕСА_1 . 09.11.2024 невідомий чоловік, знайшовши її номер телефону ( НОМЕР_1 ) зв`язався з нею через Telegram - канал під назвою «Шукаю роботу Київ», на якому свідок залишила заявку про пошук роботи, з пропозицією заробити, а саме «Можу запропонувати тобі заробіток, потрібно підпалювати релейні шафи за високу ціну, а саме 15000 грн», на таку пропозицію остання відмовилась, але повідомила про неї чоловіка ОСОБА_12 , який в подальшому продовжив спілкування з невідомим чоловіком, після чого 10.11.2024 та 22.11.2024 ОСОБА_12 здійснив підпал релейних шаф в Бориспільському районі Київської області, за що отримував винагороду в сумі один раз 10000 грн., а в інший 15000 грн., кошти надходили на банківську карту, яка належить свідку, участь у реалізації підпалу релейних шаф ОСОБА_12 не брала; протоколом обшуку від 23.11.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено особистий одяг (куртка, штани та взуття), пластиковий контейнер з речовиною рослинного походження, два пристрої для куріння, банківська карта № НОМЕР_2 , мобільний телефон Samsung IMEI-1 НОМЕР_3 , IMEI-2 НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_5 , мобільний телефон Samsung моделі A-10 IMEI-1 НОМЕР_6 , IMEI-2 НОМЕР_7 з сім картою НОМЕР_1 ; чорна сумка з написом «Reebok» в середині якої дві рукавиці, пластикова пляшка з написом «White Spirit» та металева фомка, підривач з маркуванням «42-88UZRGM354», предмет схожий на гранату іноземного походження «M-67», корпус гранати Ф-1 з маркуванням «406 2-89T»; протоколом огляду речей від 23.11.2024, мобільного телефону марки Samsung моделі A-10 IMEI-1 НОМЕР_6 , IMEI-2 НОМЕР_7 з сім картою НОМЕР_8 , в ході проведення якого зафіксовано листування в Telegram - каналі з абонентом « ОСОБА_13 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та « ОСОБА_14 » ( ОСОБА_15 ), з приводу діяльності, а саме разової роботи від 15000 за 1-2 години та зафіксовано історію зарахувань переказів на банківську картку; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, предмет схожий на гранату іноземного походження «М-67», відноситься до 2 категорії; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, підривач з маркуванням «42-88UZRGM354», відноситься до 2 категорії; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, корпус гранати Ф-1 з маркуванням «406 2-89T», відноситься до 3 категорії; протоколом затримання ОСОБА_4 від 23.11.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.11.2024. Крім того, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 , раніше судимий, останній раз вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2024 за ч. 1 ст. 289 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КПК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; ОСОБА_16 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому з метою ухилення від можливого покарання у разі визнання його винним у інкримінованому злочині, може ухилятися від органу досудового розслідування, суду; ОСОБА_16 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому з метою ухилення від можливого покарання у разі визнання його винним у інкримінованому злочині, може ухилятися від органу досудового розслідування, суду; під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 , для ухилення від можливої кримінальної відповідальності може впливати у будь-який спосіб на свідків адже враховуючи те, що в ході проведення обшуку були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних, на думку сторони обвинувачення підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком; ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже органом досудового розслідування не встановлено замовника, а підозрюваний ОСОБА_4 , може бути обізнаний про особу останнього, що не виключає їх можливість зв`язуватися один з одним, з подальшим укриттям речових доказів, які знаходяться у розпорядженні невстановленої досудовим розслідуванням особи, зокрема засобів електронного зв`язку. Наведені обставини свідчать про очевидність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, що передбачає призначення покарання на строк 15 років позбавлення волі, а також відсутність постійного місця роботи та репутацію, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки. Разом з тим, згідно ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114 - 2, 258 - 258 - 6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 - 1 Кримінального кодексу України. При цьому, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час досудового слідства та не зменшить наявність вищенаведених ризиків. оскільки зважаючи на його особу він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю. Не можливе застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки під час досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання підозрюваному ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу. Разом з тим, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні обвинуваченого цілодобово залишати житло, не зменшить наявність вищенаведених ризиків. Таким чином, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищенаведених ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому відносно останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що зумовлено виконанням, передбаченого ст. 2 КПК України, завданням кримінального судочинства, для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді. Просив задовольнити клопотання в повному обсязі та продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, а саме до 24.02.2025.

16 січня 2025 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді) клопотання та додані до нього документи були передані слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

В судове засідання прокурор з`явився, клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_17 підтримав, просив його задовольнити.

Захисник в судове засідання з`явився, проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначив, що ОСОБА_4 вчинив дії через скрутне матеріальне становище. Вказав, що він спочатку взяв кошти, але не виконав завдання і його почали шантажувати, надсилали фото його під`їзда, у нього молода дружина, він переживав з цього приводу. Зазначив також, що якби він розумів наслідки, то він би цього не вчиняв; негативні наслідки від його діянь відсутні, підзахисний усвідомив багато чого. У зв`язку з чим, просив не продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та зміни запобіжний захід на домашній арешт за адресою місця його проживання, час визначити на розсуд слідчого судді.

Підозрюваний в судове засідання з`явився, вказав, що він не вважає себе диверсантом, повівся на пропозицію, не знав з ким спілкується. Просив прийняти до уваги пояснення його захисника та дати йому побути з дружиною до вироку суду.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею було встановлено наступне.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002202, 11.11.2024 року до ЄРДР було внесено кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 113 КК України, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 10.11.2024, близько 20 годин 30 хвилин, на відкритій території в районі залізничних колій, за координатами (50.22.24.2 Пн.30.59.02.2 Сх) м. Бориспіль Київської області в сигнальній установці №26 (релейна шафа) ВП Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку рф Південно - Західної залізниці АТ «Укрзалізниця», виникло загорання, внаслідок чого було пошкоджено обладнання сигнальної установки, повідомлено про підозру ОСОБА_4 ; 22.11.2024 року - кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 113 КК України, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 23.11.2024 о 19:20 до ЧЧ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від чергової по станції м. Бориспіль гр. ОСОБА_18 про те, що в районі м. Бориспіль на залізничній колії 26 км «ПК2» була спрацьована сигналізація релейної шафи сигнальної установи ТП-26, повідомлено про підозру ОСОБА_4 ; 23.11.2024 року - кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 263 КК України, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 23.11.2024 до ЧЧ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення слідчої дії у ОСОБА_4 було виявлено предмети схожі на гранати №67 та корпус гранати Ф1 з підривачами УЗРГМ (а.с. 8 - 10).

Відповідно до Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.11.2024 року, 23.11.2024 року 16 годин 03 хвилин було затримано ОСОБА_4 (а.с. 84 -86).

Згідно до повідомлення про підозру від 24.11.2024 року, ОСОБА_4 було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 113, ч.1 ст. 263 КК України (а.с. 109 - 112).

Також, на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, слідчим було надано слідчому судді Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.11.2024 року (а.с. 14 - 15), Протокол огляду від 10.11.2024 року (а.с. 16 - 26), Висновок Київського науково - дослідного експерта Експертно - криміналістичного центра МВС України №СЕ-19/11-24/66592-ФХД від 15.11.2024 року (а.с. 27 - 40), Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22.11.2024 року (а.с. 41- 42), Протокол огляду від 22.11.2024 року (а.с. 43 - 61), Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 23.11.2024 року (а.с. 62 - 65), Протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 23.11.2024 року (а.с. 66 - 70), Протокол обшуку від 23.11.2024 року (а.с. 71 - 75), Протокол огляду речей від 23.11.2024 року (а.с. 76 - 85), Протокол додаткового допиту підозрюваного від 24.11.2024 року (а.с. 91 - 94), Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року (справа №359/8124) (а.с. 97 - 99), інформацію з зовнішніх джерел про причетність особи до діяльності проти держави (а.с. 100), Постанову про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи від 12.11.2024 року (а.с. 101 - 102), Постанову про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 25.11.2024 року (а.с. 103 - 105), Постанову про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 25.11.2024 року (а.с. 106 - 108), Постанову про призначення судово - вибухотехнічної експертизи від 26.11.2024 року (а.с. 109 - 111), Постанову про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 26.11.2024 року (а.с. 112 - 114), Постанову про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 26.11.2024 року (а.с. 115 - 117), Постанову про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи від 26.11.2024 року (а.с. 118 - 120).

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_19 від 26 листопада 2024 року (справа №359/12702/24), клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_20 в кримінальному провадженні №0002202, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено. Застосувано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Взято ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під варту в залі суду (а.с. 95 - 96).

Постановою про продовження строку досудового розслідування Київської обласної прокуратури від 15 січня 2025 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002202 від 11.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, було продовжено до трьох місяців, тобто до 24.02.2025 року (а.с. 121 - 126).

Згідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000, суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється, у тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, підозрюваний може переховуватися від слідства та суду.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На думку слідчого судді, з метою подальшого безперешкодного розслідування із встановлення усіх обставин у цьому кримінальному провадженні, необхідно обмежити підозрюваного ОСОБА_4 у можливості спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який, зокрема, не має постійного місця роботи, а також те, що замовник кримінального правопорушення не встановлений. З врахування чого, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні було введено воєнний стан, який було неодноразово продовжено і який діє на цей час.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114 - 2, 258 - 258 - 6, 260, 261, 437 - 442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 176 КПК України визначено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Факти та інформація, переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України. У клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо доказів для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Слідчий суддя враховує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

У даному випадку необхідно враховувати той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, а відтак обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_21 , на думку слідчого судді, повинно відповідати суспільному інтересу в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя вважає доведеними вказані прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Про їхню наявність свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а також у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Наведені у клопотанні обставини кримінального правопорушення, окрім зазначеного вище, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому доводи прокурора в цій частині є доведеними.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним також існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, враховуючи режим воєнного стану, особливості вчинення кримінального правопорушення та високий ступінь його суспільної небезпеки, в якому він підозрюється, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя враховує, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, до нього може бути застосований виключно безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, зокрема, передбачених статтею 113 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним продовжити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України, приймаючи до уваги категорії кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів проти основ національної безпеки України та громадської безпеки відповідно, враховуючи кваліфікуючі обставини вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 113 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого слідчого управління ГУ СБ України у місті Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, що здійснює процесуальне керівництво - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідуван 11.11.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 24.02.2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.

Повний текст ухвали складено 24 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1