Провадження №1-кс/463/129/25
У Х В А Л А

21 січня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 , від 13.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року (винесена на виконання вимог ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.09.2024 року у справі №463/7893/24), -

в с т а н о в и в :

29.10.2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою №2 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 , від 13.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року (винесена на виконання вимог ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.09.2024 року у справі №463/7893/24). Згідно заявлених у прохальній частині скарги вимог просить оскаржувану постанову скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання про визнання потерпілим.

Детальні мотиви заявлених у скарзі вимог виклав у письмовій скарзі, яка долучена до матеріалів справи.

Зокрема, скаргу мотивує тим, що оскаржуваною постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 , вчергове винесену 13.09.2024 року у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року, ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження №0000089.

Стверджуючи про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування зазначив про те, що викладені слідчим в постанові висновки про невстановлення в ході досудового розслідування та зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви від 26.01.2024 року обставин спричинення ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди є необґрунтованими. Зміст оскаржуваної постанови, на думку ОСОБА_3 , зводиться до фактичного переписування раніше уже скасованих аналогічних постанов слідчого.

Вважає оскаржувану постанову невмотивованою та необґрунтованою, а також такою, що порушує його права та не відповідає положенням статтей 55,56 КПК України та сформованої практики Верховного Суду щодо цього питання, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Особа, яка подала скаргу, - заявник ОСОБА_3 в судове засідання з розгляду вказаної скарги не з`явився, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, а тому слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин справи скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання з розгляду вказаної скарги не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. До судового засідання скерував письмові заперечення на скаргу, згідно яких просив в задоволенні скарги відмовити з підстав, що кримінальне провадження №0000089 постановою слідчого від 19.11.2024 року закрито. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги. А сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити з огляду на вказані нижче обставини.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що слідчими Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024.

Постановою слідчого від 13.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілого, на виконання вимог ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.09.2024 року у справі №463/7893/24 у задоволенні заяви ОСОБА_3 щодо визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024 року, відмовлено.

29.10.2024 року скаржник звернувся до слідчого судді з вказано скаргою.

Як встановлено при розгляді скарги, в тому числі з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 19.11.2024 року кримінальне провадження № 0000089 від 23.02.2024 закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 19.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000089 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.357 КК України.

Ухвалами колегії суддів Львівського апеляційного суду від 23.12.2024 року та від 03.01.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 19.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000089 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.357 КК України повернуто апелянту.

Отже досудове розслідування закінчено у зв`язку із закриттям кримінального провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що кримінальне провадження № 0000089 від 23.02.2024 року, закрите, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки положеннями КПК України не передбачено можливості розгляду таких скарг в закритому кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

В скарзі ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 , від 13.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року (винесена на виконання вимог ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.09.2024 року у справі №463/7893/24) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1