Справа № 161/833/25
Провадження № 1-кп/161/521/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 19 лютого 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

представника потерпілих - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003684, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, громадянина України, українця, працюючого на посаді начальника ремонтно-будівельної дільниці ТОВ «Луцька картонно-паперова фабрика», з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, 09 червня 2020 року наказом № 15/10к ОСОБА_4 прийнято на посаду начальника ремонтно-будівельної дільниці (далі - РБД) Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька картонно-паперова фабрика» (далі - ТОВ «ЛКПФ»). Згідно посадової інструкції від 09 червня 2020 року, затвердженої генеральним директором ТОВ «ЛКПФ», начальник РБД - ОСОБА_4 , будучи 10 червня 2020 року ознайомлений з нею, зобов`язаний:

2.5 Виконувати обов`язки по охороні праці згідно вимог чинного законодавства, проводити роботу по профілактиці травматизму, захворюваності і протипожежного захисту об`єкту;

2.7 Систематично проводити інструктаж підпорядкованим йому робітникам з питань організації праці, дотримання технологічної і виробничої дисципліни та освоєння нових технологічних процесів;

2.11 Вимагати від підлеглих йому працівників суворого дотримання трудової і виробничої дисципліни, високої продуктивності праці, порядку на кожному робочому місці;

2.13 Дотримуватися самому та вимагати від підлеглих йому працівників дотримання правил і норм охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та протипожежної безпеки;

2.15 Забезпечувати усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин;

2.17 Здійснювати контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуваннями та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;

2.19 Дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території ТОВ «ЛКПФ»;

2.20 Знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту.

В той же час, начальник РБД ОСОБА_4 , відповідно до посадової інструкції від 09 червня 2020 року, затвердженої генеральним директором ТОВ «ЛКПФ» несе відповідальність за:

4.3. Порушення вимог законодавства України про охорону праці, інших нормативних актів про охорону праці - притягується до дисциплінарної, адміністративної, матеріальної та кримінальної відповідальності згідно із законодавством України.

Відповідно до наказу № 108/02к від 21 липня 2022 року ОСОБА_10 прийнято на посаду муляра 5-го розряду ремонтно-будівельної дільниці ТОВ «ЛКПФ», тобто останній був підлеглим ОСОБА_4 . Згідно посадової інструкції муляра 5-го розряду РБД:

1.3. Муляр 5-го розряду підпорядковується начальнику РБД, заступнику начальника РБД та майстру дільниці.

29 жовтня 2024 року, близько 08 години 15 хвилин, на плануванні робочого дня, ОСОБА_10 спільно з муляром 5-го розряду ОСОБА_11 , отримали від начальника РБД ОСОБА_4 завдання по виконанню фасадних робіт (шліфування швів стиків листків пінопласту) підсобного приміщення ТОВ «ЛКПФ», що за адресою: м. Луцьк, вул. Івана Корсака, буд. 3. Даний вид робіт затверджений нарядом-допуском № 4 від 23 жовтня 2024 року, керівником робіт визначено начальника РБД ОСОБА_4

29 жовтня 2024 року, мулярі 5-го розряду РБД ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , виконували фасадні роботи на висоті 2 м 31 см, що відповідно до наказу Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 62 від 27 березня 2007 року, відносяться до робіт на висоті та основним засобом індивідуального захисту під час виконання даних робіт є запобіжний пояс ПЛ або ПБ. Згідно п. 94 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці № 15 від 26 січня 2005 року, роботи на висоті відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

Відтак, того ж самого дня об 11 годині 26 хвилин ОСОБА_10 , виконуючи вказані роботи, перебуваючи на риштуванні висотою 2 м 31 см, без засобів індивідуального захисту, допустив падіння на бетон, внаслідок якого отримав тілесні ушкодження у вигляді масивного садна чола, перелому лобної кістки та кісток основи черепа, забою головного мозку із крововиливами під його оболонки субдурального та субарахноїдального характеру, дрібнокрапкових крововиливів в тканину головного мозку апікальної частини правої лобної долі. Дані тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичного експерта № 589 від 06 грудня 2024 року, відносяться до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення і як ставшими безпосередньою причиною смерті.

При цьому, ОСОБА_4 , будучи на посаді начальника РБД ТОВ «ЛКПФ», достовірно знаючи про необхідність здійснення контролю за використанням працівником засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці, всупереч своїм обов`язкам, з якими був ознайомлений, не проконтролював використання ОСОБА_10 засобів індивідуального захисту, належним чином не виконав свої посадові обов`язки, передбачені пунктами 2.5, 2.11, 2.13, 2.15, 2.19, 2.20, 4.4. Посадової інструкції начальника РБД, затвердженої наказом директора підприємства від 20 червня 2020 року. За таких умов проявлена ОСОБА_4 бездіяльність перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням події нещасного випадку із ОСОБА_10 , від чого настала смерть останнього.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 272 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, суду дав показання, що дійсно він, будучи на посаді начальника РБД ТОВ «ЛКПФ», достовірно знаючи про необхідність здійснення контролю за використанням працівником засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці, всупереч своїм обов`язкам, з якими був ознайомлений, не проконтролював використання ОСОБА_10 засобів індивідуального захисту, належним чином не виконав свої посадові обов`язки, передбачені пунктами 2.5, 2.11, 2.13, 2.15, 2.19, 2.20, 4.4. Посадової інструкції начальника РБД, та проявив бездіяльність, яка перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням події нещасного випадку із ОСОБА_10 , від чого настала смерть останнього.

Не заперечив кваліфікацію кримінального правопорушення, що ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які вказані в обвинувальному акті, причину смерті останнього, а також те, що проявлена ним бездіяльність перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням події нещасного випадку із ОСОБА_10 .

На даний час збитки потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відшкодовано.

У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, висловлював жаль з приводу події, що трапилась, просив суворо його не карати та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю ствердила показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи, при призначені міри покарання поклалась на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю ствердила показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи, наполягала на призначенні суворого покарання.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю ствердила показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи, наполягала на призначенні суворого покарання.

Під час судових дебатів прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права займати посади, пов`язані з адміністративно-розпорядчими функціями та займатися діяльністю, пов`язаною з проведенням робіт з підвищеною небезпекою на строк 3 (три) роки, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, який виразився у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що спричинило загибель людини, потерпіла ОСОБА_6 щодо призначення міри покарання поклалась на розсуд суду, а потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наполягали на призначенні суворого покарання, однак раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, усвідомив незаконність вчинених ним дій, а тому активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в судовому засіданні висловлював щирий жаль з приводу події, що трапилась, готовність нести покарання, засуджував свою поведінку та в судових дебатах вибачився перед потерпілими, запевнив, що зробив для себе належні висновки, хоча невиконання ОСОБА_4 своїх посадових обов`язків та проявлена бездіяльність призвели до непоправних наслідків - смерті ОСОБА_10 , але вчинений ним злочин не спричинено зухвалими навмисними діями, направленими проти конкретної особи, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, одружений, тому суд, з врахуванням наведеного, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку, його критичного відношення до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, його посткримінальної поведінки, яка виразилась у активному сприянні розкриттю кримінального правопорушення, думки потерпілих щодо призначення міри покарання, яка сама по собі не є вирішальною, але враховується судом в сукупності з іншими обставинами, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, що його обтяжують, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання за ч. 2 ст. 272 КК України, в межах санкції частини статті, у виді позбавлення волі на певний строк, з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, які пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій по забезпеченню дотримання правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництвах та в підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Визнаючи тривалість іспитового строку та вид обов`язків, визначених ст. 76 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також думку потерпілих щодо призначення міри покарання, і визначає їх у обсязі необхідному і достатньому для виправлення обвинуваченого, тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На переконання суду, таке покарання із застосуванням звільнення від відбування основного покарання з випробуванням з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади та займатись діяльністю, які пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій по забезпеченню дотримання правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництвах та в підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, враховуючи фактичні обставини справи, є справедливим, оскільки співвідноситься між поставленою метою та засобами її досягнення.

При цьому, у даному випадку, на думку суду, призначення основного покарання без звільнення від його відбування, сприймалося б, як непропорційне до вчиненого діяння.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази, згідно з ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Даних щодо наявності у кримінальному процесуальних витрат та накладення арештів на майно прокурором не надано.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, які пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій по забезпеченню дотримання правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництвах та в підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-флеш носій чорного кольору об`ємом пам`яті 32 Gb з маркуванням «goodram» та копії документів: посадової інструкції начальника ремонтно-будівельної дільниці на 6 арк., посадової інструкції заступника начальника ремонтно-будівельної дільниці на 5 арк., посадової інструкції майстра ремонтно-будівельної дільниці на 5 арк., посадової інструкції муляра 5 розряду ремонтно-будівельної дільниці на 5 арк., посадової інструкції начальника відділу охорони праці і навколишнього середовища на 5 арк., витягу з журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці на 2 арк., витягу з журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці на 2 арк., особистої карточки обліку спецодягу, спецвзуття і захисних засобів ОСОБА_10 на 1 арк., наказу № 108/02к від 21.07.2022 про прийняття на роботу ОСОБА_10 на 1 арк., наказу № 15/10к від 09.06.2020 про прийняття на роботу ОСОБА_4 на 1 арк., наказу № 69-05к від 09.11.2020 про прийняття на роботу ОСОБА_12 на 1 арк., наказу № 17/02к від 13.11.2024 про прийняття на роботу ОСОБА_13 на 1 арк., наказу № 165/02к від 08.12.2021 про прийняття на роботу ОСОБА_14 на 1 арк., наряду-допуску № 4 від 23.10.2024 на 1 арк. - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1