Провадження № 1-кп/344/1143/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого: 29.01.2024 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., яке ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 року, замінено покаранням у виді 240 годин громадських робіт (покарання не відбув),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.01.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, на шлях виправлення не став та маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину в сфері незаконного обігу психотропних речовин. ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, у невстановленому місці 08.05.2024 через telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за грошові кошти у сумі 360 грн, які він у невстановлений спосіб перерахував на невстановлену банківську картку, незаконно придбав поліетиленовий зіп-пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2- пролідин-1-іл-пентан-1-он) та незаконно зберігав при собі без мети збуту.

08 травня 2024 року близько 14 год. працівниками Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області поліції під час патрулювання АДРЕСА_2 , було зупинено ОСОБА_4 . Відповідно до статті 34 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками Національної поліції України проведено поверхневу перевірку ОСОБА_4 , під час якої той із кишені наплічної сумки добровільно видав чохол з-під безпровідних навушників, в якому знаходився прозорий зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору.

У подальшому, 08.05.2024 у період часу з 14 год. 41 хв. по 14 год. 46 хв. по АДРЕСА_2 , в ході проведення огляду місця події працівниками поліції слідчо-оперативної групи Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано- Франківській області було вилучено виявлений під час поверхневої перевірки ОСОБА_4 зіп-пакет, в якому знаходилась кристалічна речовина, яка, згідно висновку експерта від 14.06.2024, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PYP (1-феніл-2-пролідин-1-іл- пентан-1-он), у кількості 0,2140 грама.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що придбав психотропну речовину через телеграм канал для свого споживання. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 .

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, зокрема його вік, те, що обвинувачений раніше судимий, неодружений, на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» та КНП «ПНЦ ІФ ОР» не перебуває; щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Як вбачається з досудової доповіді, дослідивши інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб), орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних впливів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, застосувати ст.71 КК України та до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.01.2024 року, позицію обвинуваченого, який просив суд суворо його не карати, враховуючи також особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч.2 ст.309 КК України у межах санкції вказаної статті у виді штрафу.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання, яке призначене вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309 КК України від 29.01.2024 року, то покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом повного складання покарань за сукупністю вироків.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, таке покарання на переконання суду буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів; відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання штраф у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить п`ятдесят одну тисячу гривень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.01.2024 року, з врахуванням ухвали Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2024 року, та остаточно призначити покарання штраф у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить п`ятдесят одну тисячу гривень та 240 годин громадських робіт.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання в частині стягнення штрафу у розмірі 51 000 гривень виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1514 гривень 56 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Речові докази:

-особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в загальній кількості 0,2140 грам (постанова від 15.06.2024 року)- знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_5