Справа № 576/3/25
Провадження № 1-кп/576/156/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000666 від 06.12.2024 р., про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

06.01.2025 р. до суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту, який, на її думку, відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками, дійшов до наступних висновків.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені як між собою.

Дослідивши зміст обвинувального акту, суд приходить до висновку, що він підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.

Пред`явлення ж неконкретного обвинувачення, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке обмежує особу у здійсненні його права на захист і безумовно тягне за собою порушення гарантованого ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.03.2019 р. по справі № 686/18210/15-к, зазначив, що для забезпечення права на ефективний захист в формулюванні обвинувачення мають бути зазначені ті обставини і з такою деталізацією, які необхідні й достатні для того, аби дозволити обвинуваченому ефективно захищатися від нього.

У постанові від 21.03.2019 р. по справі № 753/11543/17-к, Верховний Суд вказав, що чітке відображення фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема, із обов`язковим зазначенням усіх ознак об`єктивної сторони злочину, суспільно небезпечні наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, має суттєве значення для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, для реалізації права на захист та вирішення інших питань.

У постанові від 21.04.2021 р. у справі № 295/12923/19, Верховний Суд зазначив, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (пункт 5 частина 2статті 291 КПК) по суті є консистенцією усього обвинувального акта, а відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має значення не тільки для аргументації висновків слідчого, прокурора, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, а також для реалізації права підозрюваного на захист, а відсутність у сторони захисту відомостей про місце вчинення кримінального правопорушення позбавило її можливості висловити свою думку щодо правильності визначення територіальної підсудності, а, отже, і впевнитися, що суд, який розглядає справу, є судом, встановленим законом, як цього вимагає частина 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові від 15.01.2024 р. у справі № 683/694/20, Верховний Суд зазначив, що кримінальний процесуальний закон вимагає обов`язкового відображення трьох складників щодо висунутого обвинувачення: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (формули обвинувачення); формулювання обвинувачення. Важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Виходячи із приведених вище норм кримінального процесуального законодавства та правових позицій Верховного Суду, обвинувачення в обвинувальному акті повинно бути чітко сформульованим, а також конкретним. Це означає, що в ньому мають бути вказані всі обов`язкові елементи, які дозволяють встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дату, час і місце його вчинення, а також опис складу злочину.

Водночас, у обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 не зазначена дата вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується останній, зокрема не зазначено, в який саме день якого року обвинувачений вчинив крадіжку.

За таких обставин, формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення по даному провадженню є неконкретним та суперечливим, і не дозволяє суду та стороні захисту визначити межі обвинувачення та порушує право обвинуваченого ОСОБА_4 на захист, оскільки він має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують та захищатися від конкретного обвинувачення.

При цьому, суд звертає увагу, що виявлені суперечності щодо пред`явленого обвинувачення не можна усунути в судовому засіданні шляхом його зміни під час розгляду справи по суті, оскільки мова йде про пред`явлення ОСОБА_4 органами досудового слідства саме неконкретного обвинувачення, чим фактично порушені його права на захист від обвинувачення, а не про усунення неточності чи протиріччя пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, вказані вище обставини щодо порушення слідчим і прокурором вимог кримінального процесуального законодавства, про які йшлось вище, приводять суд до переконання про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а допущені при його складанні недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із передбачених ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314, ст. 369 КПК України, суд, -

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000666 від 06.12.2024 р., про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали буде складений і оголошений 07.02.2025 р. о 10:30 год.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений і оголошений 07.02.2025 р. о 10:30 год.