НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2846/24
Провадження № 1-кп/0182/975/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000476 від 08.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, не є особою з інвалідністю, пенсіонером та депутатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (доставленого під вартою) ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.ОСОБА_3 07.04.2024 близько 15.00 годин знаходився на території садівничого товариства «Восход», розташованого по вулиці Добролюбова в м.Нікополі Дніпропетровської області, де спільно з потерпілим ОСОБА_8 відпочивали на лавці. У ході спілкування, ОСОБА_8 залишив свій мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10 C, об`ємом пам`яті 4/128 Gb» чорного кольору, на лавочці та відійшов по своїм справам, у цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону з корисливих мотивів.

2.Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 у цей же день та час, перебуваючи в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись тим, що поруч нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, викрав, узявши з лавочки, зазначений мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10 C, об`ємом пам`яті 4/128 Gb» чорного кольору, вартістю 3416,67 гривень, належний ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму. У подальшому викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

3.Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Позиція учасників судового провадження

4.Прокурор ОСОБА_5 просила суд визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні оскільки вважає вину доведеною повністю показами потерпілого, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців враховуючи особу обвинуваченого, його визнання вини, характеризуючи дані та обставини вчиненого.

5.Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину за обставин викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, від показів у судовому засідання відмовився. Просив суд не позбавляти його волі, зазначив, що розкаявся у скоєному, у нього є рідні, дитина з інвалідністю та місце мешкання.

6.Захисник ОСОБА_7 зауважив, що обвинувачений розкаявся, вину визнав у повному обсязі, кваліфікацію інкримінованих дій не заперечував, просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання із застосуванням ст.75 КК України.

7.Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_3 знайомий, конфлікти відсутні. Щодо обставин справи зазначив, що точного часу він не пам`ятає, але весною 2024 року він перебував у Садовому товаристві «Восход» де культивував земельну ділянку для свого знайомого. Там перебував із співмешканкою ОСОБА_9 та братом ОСОБА_10 , згодом прийшла сестра ОСОБА_11 з ОСОБА_12 . Вони разом пили пиво між роботою. Після того, як робота була завершена, потерпілий пішов ставити мотокультиватор у сховок, а телефон залишив на вище згаданій лавці, оскільки довіряв присутнім. Повернувшись зрозумів, що телефон зник, почали його шукати (потерпілий, його співмешканка та брат). Співмешканка ОСОБА_9 зателефонувала на номер телефона, однак телефон вже був вимкнений. Тому вона викликала поліцію. Коли правоохоронці приїхали, то ОСОБА_13 зник без жодних пояснень. Ні потерпілий ні поліцейські не змогли його наздогнати. ОСОБА_8 написав заяву до поліції, а через деякий час останні повернули йому мобільний телефон, однак він був пошкоджений (розбитий). Працівники поліції потерпілому повідомили, що телефон упав у каналізаційний люк. Також потерпілий доповнив, що телефон був придбаний у магазині, марки «Redmi» чорного кольору, точну модель не пам`ятає. Цивільний позов не заявляв, просив призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

Досліджені в судовому засіданні докази, оцінка та мотиви Суду

8.Свідок ОСОБА_9 суду показала, що неприязних відносин з жодним учасником процесу у неї не має, з обвинуваченим вона познайомилась у день зникнення телефону, а потерпілий є її співмешканцем. Щодо обставин справи, то зазначила, що все трапилось у неділю, вона разом з чоловіком працювала на земельній ділянці у Садовому товаристві «Восход». ОСОБА_14 культивував землю, з ним був його брат ОСОБА_10 . Поруч була лавка, біля якої вони збирались щоб відпочити. Пізніше прийшли допомагати сестра співмешканця ОСОБА_15 зі співмешканцем ОСОБА_16 , у них з собою було пиво. Усі були біля вказаної лавки, а у цей час ОСОБА_17 пішов ставити мотокультиватор до сховку, при цьому залишив на лавці свій телефон. У цей час під`їхали сусіди та ОСОБА_9 відійшла з ними поговорити, приблизно на 5 метрів. Біля лави залишились ОСОБА_15 та ОСОБА_18 та вони почали збиратись уходити, а ОСОБА_10 відійшов, тому вона вирішила забрати чоловікові речі. Підійшовши до лавки побачила, що телефон відсутній. Тому мовчки повернулась до своєї ділянки та зателефонувала на мобільний ОСОБА_17 , але він був вимкнений. Тоді вона зрозуміла, що сталась крадіжка. ОСОБА_15 та ОСОБА_18 вже підійшли до виходу, у цей час вона зателефонувала ОСОБА_10 і попросила їх затримати. Зустрілись усі біля хвіртки, попросили ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повернути викрадений телефон, однак ті відмовились, запропонували разом пошукати телефон та усі повернулись і почали шукати. ОСОБА_15 запропонувала обшукати їх, але ОСОБА_9 відмовилась це робити та викликала поліцію. Коли під`їхала поліція ОСОБА_18 взяв щось зі свого пакету та побіг у протилежний бік. ОСОБА_17 з братом намагались його догнати, однак марно. На запитання захисника, свідок пояснила, що телефон марки «Redmi 9 чи 10», чорного кольору у чохлі, вони разом з чоловіком його купували. На момент крадіжки вона не бачила мобільного у ОСОБА_16 , також не бачила хто саме викрадав телефон. У момент зникнення телефону біля лавки, окрім ОСОБА_15 та ОСОБА_16 нікого не було, інші люди взагалі туди не підходили. Зазначила, що телефон їй повернули працівники поліції.

9.Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_3 раніше проживала однією сім`єю, конфліктів з ним не має, а потерпілий ОСОБА_8 є її рідним братом, з ним теж немає неприязних відносин. Щодо обставин справи показала, що точної дати не пам`ятає, однак орієнтовно весною 2024 року ближче до обіду приблизно о 12-00 год., вони разом з ОСОБА_3 допомагали її брату ОСОБА_20 на земельній ділянці (дачі) у районі 3-ї дільниці. ОСОБА_21 сказав, що зник його телефон, тому вони усі почали його шукати. ОСОБА_22 пішов з дачного кооперативу нічого не пояснюючи, а дружина ОСОБА_23 викликала поліцію, потім вони написали заяву. Свідок зазначила, що телефон не бачила. На місці події були ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , вона, ОСОБА_22 , та тітка ОСОБА_24 і брат ОСОБА_25 , вони усі разом вживали пиво та працювали.

10.Вина обвинуваченого, крім показів потерпілого та свідків, також підтверджується дослідженими письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження 0000476 від 08.04.2024:

-витягом з ЄРДР від 08.04.2024, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що 07.04.2024 приблизно о 14-30 год. невстановлена особа перебуваючи на території садового товариства «Восход» по вул.Добролюбова в м.Нікополь Дніпропетровської області, шляхом вільного доступу, таємно викрала його мобільний телефон «Xiaomi» (а.п.1);

-електронним рапортом про отримання та реєстрації ЄО за №9300 від 07.04.2024, згідно з яким надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , про те, що у Садовому товаристві «Восход», район 3-ї дільниці (вул.Добролюбова 65, м.Нікополь) 15 хвилин тому на садовій ділянці, з лавки зник мобільний телефон «Редмі», корпус чорний, у прозорому, мутному силіконовому бампері, сім карта НОМЕР_1 (вимкнений), у заявниці є знайомі котрих вона підозрює у крадіжці: ОСОБА_11 та її чоловік на ім`я ОСОБА_18 . Телефон належить чоловікові заявниці ОСОБА_8 (а.п.7);

-протоколом прийняттям заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07.04.2024, відповідно до якого гр. ОСОБА_8 повідомив, що 07.04.2024 приблизно о 14-30 год. за адресою: м.Нікополь, вул.Добролюбова, ТГ «Восход», невідома особа взяла мобільний телефон, що належить ОСОБА_8 та пішов у невідомому напрямку (а.п.8);

-протоколом огляду місця події від 08.04.2024 з фототаблицею та заявою ОСОБА_8 , відповідно до якого у присутності двох понятих та ОСОБА_8 , зі згоди останнього, було оглянуто земельну ділянку за адресою: м.Нікополь, вул. Добролюбова, ТГ «Восход», на якій розташована дерев`яна лавка синьо-жовтого кольору, на якій знаходився мобільний телефон, чорного кольору, марки «Редмі». У ході огляду нічого не виявлено та не вилучено (а.п.9-12);

-копіями документів на викрадене майно, а саме телефон «Redmi 10C» (а.п.15-18);

-висновком експерта № СЕ-19/104-24/15923-ТВ від 16.04.2024 із довідкою про витрати, згідно з яким ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10С» 4/128Gb, станом на 07.04.2024 могла складати 3416 грн 67 коп. (а.п.23-27);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2024 відповідно до якого, у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_9 упізнала на фото №2 чоловіка який 07.04.2024 перебував у Садовому товаристві «Восход» та зник коли виявили відсутність телефону. Упізнає особу за загальними та сукупними ознаками обличчя, формою очей та брів. Відповідно до довідки на фото №2 зображений ОСОБА_3 (а.п.30-32);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2024 відповідно до якого, у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_19 упізнала на фото №2 чоловіка який 07.04.2024 перебував з нею разом у Садовому товаристві «Восход» у той день коли зник мобільний телефон «Xiaomi». Упізнає особу за загальними та сукупними ознаками обличчя, формою очей та брів. Відповідно до довідки на фото під №2 зображений ОСОБА_3 (а.п.34-36);

-заявою добровільної видачі ОСОБА_3 , написаної власноруч останнім, в якій зазначено, що добровільно видає мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10С» з розбитим екраном, чорного кольору, імеі: 1 НОМЕР_2 , котрий він привласнив собі 07.04.2024 у Садовому товаристві «Восход», телефон належав ОСОБА_26 (а.п.37);

-протоколом огляду предмета від 16.04.2024 з фототаблицею, огляд проведено у присутності двох понятих, з використанням фотокамери, було оглянуто мобільний телефон чорного кольору, марки «Redmi», який добровільно видав для огляду ОСОБА_3 , мобільний телефон не вмикається, має значні пошкодження екрану, у слоті для сім карти наявна сім карта з номером НОМЕР_3 , у нижній частині ззаду телефону наявна наліпка з імеі: НОМЕР_2 , мобільний телефон після огляду вилучено (а.п.37-45);

-постановою про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 16.04.2024, згідно з якою мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10c» чорного кольору 4 GB RAM 128 GB, добровільно виданий для огляду та вилучення ОСОБА_3 , визнано у якості речового доказу та передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_8 (а.п.46-47).

11.Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, неоспорюються сторонами кримінального провадження, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст.85,86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

12.Події кримінальних правопорушень, час, місце, спосіб та інші обставини вчиненого, а також винуватість ОСОБА_3 судом встановлено із досліджених судом доказів та показань потерпілого та свідків (див.п.4-10).

13.Таким чином, виходячи із доказів та обвинувачення, визнаного судом доведеними, характеру діяння та способу його вчинення, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 були спрямовані на досягнення визначеної ним мети, а саме, на таємне викрадення чужого майна, мобільного телефону котрий не належить обвинуваченому, при цьому ОСОБА_3 свідомо знав про незаконність та протиправність своїх дій та бажав настання цих наслідків, вчиняючи такі дії в умовах воєнного стану.

14.Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, співвіднісши їх з фактичним обставинами справи в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена вина ОСОБА_3 в повному обсязі.

15.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначення покарання

16.Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

17.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

18.Обставиною, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини (ч.2 ст.66 КК України).

19.Щире каяття на думку суду не знайшло свого підтвердження, оскільки щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Однак під час судового розгляду фактів які б вказували на щире каяття ОСОБА_3 судом не встановлено.

20.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

21.Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.77), раніше не судимий (а.п.75-76), данні про перебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра відсутні.

22.Відповідно до складеної досудової доповіді встановлено високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та високий рівень небезпеки для суспільства. Орган пробації дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо без здійснення цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

23.Враховуючи вищенаведене, зокрема особу обвинуваченого, його спосіб життя, висновки досудової доповіді, обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, покарання повинно бути призначено в межах, встановленої санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

24.Підстав для застосування ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

25.Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

26.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

27.Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили, слід залишити без змін.

28.У строк відбування покарання ОСОБА_3 слід зарахувати час тримання останнього під вартою (попереднє ув`язнення), з 25.04.2024 до дня набрання вироком законної сили.

29.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

30.Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/15923-ТВ від 16.04.2024 у сумі 1514 грн 56 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст.124, 128, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місць.

2.Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

3.Зарахувати у строк відбування покарання час тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, з 25.04.2024 до дня проголошення вироку.

4.Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили - залишити без змін.

5.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

6.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

7.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп.

8.Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10С» чорного кольору 4 GB RAM 128 GB, визнаний в якості речового доказу у вказаному кримінальному провадженні та переданий під розписку потерпілому ОСОБА_8 - залишити у його користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1