У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/20/23

Провадження №1-в/377/10/25

02 квітня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за відсутності учасників судового провадження, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левковичі, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Славутицького міського суду Київської області від 16 січня 2023 року за частиною 1 статті 125 України, до покарання у виді громадських робіт на строк сто годин,-

У С Т А Н О В И В :

20 березня 2025 року начальник Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про вирішення питання про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Подання мотивовано тим, що 21 лютого 2023 року від Славутицького міського суду Київської області до Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшли копія вироку Славутицького міського суду Київської області від 16.01.2023, що набрав законної сили 17.02.2023, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк сто годин, та розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. З метою ознайомлення з порядком відбування покарання 21.02.2023 засудженому ОСОБА_3 за вказаною у вироці адресою проживання був направлений виклик, проте ОСОБА_3 не з`явився до Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. 23.03.2023 до Вишгородського районного сектору з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про те, що 08.02.2023 ОСОБА_3 призваний по мобілізації на військову службу до військової частини НОМЕР_1 . 11.08.2023 з ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло повідомлення про те, що 03.07.2023 ОСОБА_3 зник безвісті під час виконання бойових завдань у зоні ведення бойових дій в районі населеного пункту Новоселівка Луганської області. Дане повідомлення підготовлено на підставі сповіщення командира військової частини НОМЕР_1 № 17 від 09.07.2023. 28.08.2023 з Чернігівського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 розшукується як безвісті зниклий, 19.07.2023 заведено розшукову справу «Розшук» № 48/1994. Станом на 20.03.2025 ОСОБА_3 продовжує перебувати в розшуку як безвісти зниклий і до Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для постановки на облік та відбування призначеного покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 16.01.2023 не з`явився з об`єктивних причин. Відповідно до вимоги про судимість від 12.03.2025 ОСОБА_3 з моменту винесення вироку, тобто з 16.01.2023, до кримінальної відповідальності не притягувався, нових кримінальних правопорушень не вчиняв. Станом на 20.03.2025 відповідно до чинного законодавства строки давності виконання обвинувального вироку суду закінчилися, що згідно із пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України є підставою для вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного 16.01.2023 вироком Славутицького міського суду Київської області, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Судове засідання з розгляду подання було призначено на 28 березня 2025 року. 28 березня 2025 року справа була знята з розгляду та призначено нове судове засідання на 02 квітня 2025 року.

У призначене судове засідання учасники судового провадження: прокурор, потерпіла, захисник, начальник Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлені належним чином. Начальник Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 і прокурор Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 до суду подали заяви, в яких просили подання розглядати без їх участі, подання підтримали та просили задовольнити. Від захисника адвоката ОСОБА_6 до суду в системі «Електронний суд» надійшла заява, в якій вона просила проводити судове засідання без її участі.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, оглянувши матеріали кримінального провадження № 377/20/23, провадження № 1-кп/377/12/23, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 537, пункту 4 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку вирішується судом, який ухвалив вирок.

Судом встановлено, що вироком Славутицького міського суду Київської області від 16 січня 2023 року, який набрав законної сили 17 лютого 2023 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, і призначено покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

З матеріалів особової справи видно, що копія вироку Славутицького міського суду Київської області від 16 січня 2023 року відносно ОСОБА_3 і розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили, отримано Вишгородським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та прийнято до виконання 21.02.2023.

21.02.2023 засудженому за місцем проживання Вишгородським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області було направлено виклик з метою ознайомлення з порядком відбування покарання. 22.02.2023 до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській прибув ОСОБА_7 , який проживав разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , та повідомив, що ОСОБА_3 з 04.02.2023 відсутній за місцем проживання, оскільки призваний на військову службу за мобілізацією.

23.03.2023 до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про те, що 08.02.2023 ОСОБА_3 призваний по мобілізації на військову службу до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ( з адміністративно-господарської діяльності) від 08 лютого 2023 року № 76 відповідно до Указів Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022, «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 військовозобов`язаного, який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдата ОСОБА_3 , 1995 року народження, вважати призваним 08 лютого 2023 року до військової частини НОМЕР_1 .

11.08.2023 з ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло повідомлення про те, що 03.07.2023 ОСОБА_3 зник безвісті під час виконання бойових завдань у зоні ведення бойових дій в районі населеного пункту Новоселівка Луганської області. Дане повідомлення підготовлено на підставі сповіщення командира військової частини НОМЕР_1 № 17 від 09.07.2023.

Як зазначено у сповіщенні начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 136 від 11.07.2023, солдат ОСОБА_3 03.07.2023 під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, зник безвісті.

28.08.2023 з Чернігівського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 розшукується як безвісті зниклий, 19.07.2023 заведено розшукову справу «Розшук» № 48/1994, в рамках якої проводиться комплекс оперативно-розшукових заходів, направлених на встановлення місця знаходження останнього.

Відповідно до Витягу з ЄРДР № 0002511 на підставі заяви ОСОБА_8 11.07.2023 внесено відомості з приводу зникнення безвісти його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 - кулеметника окремого кулеметного взводу 32 бригади, НОМЕР_2 батальйону, ВЧ НОМЕР_1 . Останнього разу виходив на зв`язок 26.06.2023, поблизу АДРЕСА_3 .

Згідно з інформацією Чернігівського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області № 3078/124/48/8/25 від 17.03.2025 працівниками ВКП ЧРУП ГУ НП в Чернігівській області в рамках ОРС «Розшук» № 48/1994 проводяться всі необхідні оперативно-розшукові заходи для встановлення місця знаходження зниклого ОСОБА_3 , проте на даний час інформації, що заслуговує на інтерес, отримано не було.

Як вбачається з вимоги про судимість від 12.03.2025, ОСОБА_3 після ухвалення Славутицьким міським судом вироку від 16.01.2023 злочинів не вчиняв.

Виконання вироку - це діяльність органів виконавчої влади щодо виконання обвинувального вироку, яка пов`язана з реальним обмеженням визначених судом прав і свобод засудженої особи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

При цьому особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, оскільки це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених частиною 6 статті 80 КК України, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки : два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Як зазначено у частині 3 статті 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

За змістом частини 4 статті 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Отже, застосування статті 80 КК України вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутність фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті. Будь-яких інших умов та обмежень для застосування цих положень КК України не містить.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом і питання його вирішення належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Редакція частини 3 статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині 2 статті 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини 3 статті 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання

Вказана правова позиція зазначена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 лютого 2025 року у справі № 229/207/24 .

Таким чином, вирок Славутицького міського суду Київської області від 16 січня 2023 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк сто годин, набрав законної сили 17 лютого 2023 року, і строки давності його виконання сплинули 17 лютого 2025 року. При цьому відсутні факти, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами 3 та 4 статті 80 КК України, оскільки не встановлено, що ОСОБА_3 ухилявся від виконання цього вироку суду, і протягом вказаного строку ОСОБА_9 нового злочину не вчинив.

За таких обставин подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінчення строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_3 необхідно задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 16 січня 2023 року за частиною 1 статті 125 КК України покарання у виді громадських робіт на строк сто годин, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 537, 539 КПК України, статтею 80 КК України,-

У Х В А Л И В :

Подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінчення строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 16 січня 2023 року за частиною 1 статті 125 КК України покарання у виді громадських робіт на строк сто годин у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1