Справа 350/1865/24
Номер провадження 1-кп/350/186/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів кримінальне провадження за №0000101 від 29.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демидівка Жмеринського району Вінницької області, жителя в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

з участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

суд,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

24.10.2024 у денний період часу, ОСОБА_3 , знаходячись в селищі Рожнятів, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, вирішив вчинити кримінальне правопорушення, пов`язане із заволодінням чужим майном, шляхом обману, з використанням сувенірних купюр, при цьому достовірно знаючи, що останні не являються платіжним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 зайшов до приміщення магазину «Автосвіт», що за адресою: селище Рожнятів, площа Єдності, 5 та діючи умисно, протиправно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, підійшов до прилавку з товаром, при цьому для розрахунку надав власнику магазину ОСОБА_5 2 сувенірні купюрим номіналом 1000 грн. та 12 сувенірних купюр номіналом 500 грн., розраховуючи на неуважність продавця, при цьому достовірно розуміючи, що вводить в оману ОСОБА_5 , оскільки надані купюри не є платіжним засобом, але за зовнішніми ознаками схожі на грошові купюри України - гривні, а саме грошові банкноти номіналом 1000 гривень та грошові банкноти номіналом 500 гривень. В свою чергу продавець, будучи введеним в оману, нічого не підозрюючи та сприйнявши передані сувенірні купюри за справжні, передав придбаний товар - компресор та акумулятор, якими ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 8000 грн.

Окрім цього, на розгляд суду надійшла угода про примирення від 31.10.2024, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за умовами якої сторони дійшли згоди, щодо обставин укладення такої. Враховуючи, що обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, матеріальну шкоду в розмірі 8000 гривень відшкодував в повному обсязі, а потерпілий жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, сторони погодили, що за скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, останньому призначається покарання у виді 200 годин громадських робіт. Сторони також погоджуються на те, що обвинувачений протягом строку погашення судимості не вчинятиме нових злочинів. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений погодився. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, зазначив що повністю відшкодував потерпілому завдану майнову шкоду. Підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті, вказав, що такі відповідають дійсності. Підтвердив, що з потерпілим уклав угоду про примирення, яку просив затвердити. Вказав, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України, вид покарання, має можливість його відбути, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, зрозумів роз`яснені судом права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що обвинувачений повністю відшкодував йому завдану майнову шкоду, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про примирення, оскільки узгоджений вид покарання в такій відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Заслухавши думку прокурора, пояснення потерпілого та обвинуваченого, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, оскільки останній заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство). Зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії проступків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Суд встановив, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обставинами, які згідно з ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка згідно з ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000101 від 29.10.2024 року, і призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 31 жовтня 2024 року, яка укладена у кримінальному провадженні №0000101 від 29.10.2024 між протерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладені відповідно до ухвал слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31.10.2024 на вилучені в ході досудового слідства речові докази.

Речові докази: сувенірні купюри номіналом 1000 гривень та 500 гривень знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1