Справа № 638/2911/25
Провадження № 1-в/638/301/25
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_4 , 1966 року народження,

в с т а н о в и в:

19.02.2025 начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_4 , 1966 року народження, в якому просив суд:

- звільнити ОСОБА_4 , 1966 року народження, від покарання призначеного вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року у зв`язку з усуненням караності діяння;

- звільнити ОСОБА_4 , 1966 року народження, від покарання призначеного вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.10.2023 року у зв`язку з усуненням караності діяння.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вирком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2023 року і остаточно призначено до відбуття 05 років 02 місяці позбавлення волі. Оскільки Законом №3886-ІХ вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано, тому засуджений підлягає звільненню від призначеного цим вироком покарання.

В судовому засіданні представник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» - ОСОБА_5 просила суд вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 виключно в частині покарання, призначеного вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений підтримав клопотання та просив задовольнити.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з додатками, особову справу засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.10.2023 року ОСОБА_4 , 1966 року народження, засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Станом на 25.02.2025 ОСОБА_4 , 1966 року народження, відбуває в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» покарання, призначене вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Зі змісту вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Кримінальне правопорушення вчинено у листопаді 2023 року, вартість викраденого майна згідно вироку становить: 483,33 грн за епізодом від 04.11.2023 року та 616,00 грн за епізодом від 10.11.2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

На день викрадення майна сума крадіжки за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, тобто менше 2684,00 грн.

Таким чином, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.10.2023 року, оскільки вирішення вказаного питання не внесено на розгляд суду ані установою виконання покарань, ані прокурором, ані засудженим, тому воно не підлягає розгляду судом в силу принципу диспозитивності.

За таких обставин, клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» щодо засудженого ОСОБА_4 в частині вирішення питання про звільнення від покарання, призначеного вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У зв`язку зі звільненням засудженого від покарання за цим вироком, підлягають виключенню з вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року посилання на призначення остаточного покарання за ч. 1 ст. 71 КК України.

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_4 , 1966 року народження, - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити з вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилання на призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.10.2023 року, та призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком - 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 25 лютого 2025 року о 15:00 год.

Суддя ОСОБА_1