УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000985 від 12.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання обґрунтовує тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч п. 1 Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. 2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, придбав та зберігав з метою збуту, вибухову речовину - двохосновний нітроцелюлозний порох. У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на збут вибухової речовини, за допомогою мережі «Інтернет», розмістив на Інтернет аукціоні зброї «Reibert», оголошення з її продажу.

30 вересня 2024 року, о 13 годині 33 хвилини та о 13 годині 48 хвилин, ОСОБА_4 отримав грошові кошти в загальній сумі 7050 гривень за збут вказаної вибухової речовини, які громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Володимир Волинської області, двома переказами, перерахував на картковий рахунок «Універсал Банк» № НОМЕР_1 .

В подальшому 02 жовтня 2024 року, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, та продовжуючи свої злочинні дії направлені на збут вибухової речовини, надав її своїй дружині ОСОБА_6 , яка не була обізнана в його протиправній діяльності. ОСОБА_6 діючи за вказівками ОСОБА_4 , перенесла вибухову речовину до поштомату №25375 «Нової Пошти», що знаходиться по вулиці Соборній, 54, міста Гайсин, Гайсинського району Вінницької області і здійснила її пересилання до поштового відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вулиці Луцькій, будинок №158, міста Володимир Волинської області, для ОСОБА_5 , яку останній отримав о 11 годині, 53 хвилини 05 жовтня 2024 року.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч п. 1 Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. 2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, придбав та зберігав з метою збуту, вибухову речовину - двохосновний нітроцелюлозний порох. У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на збут вибухової речовини, за допомогою мережі «Інтернет», розмістив на Інтернет аукціоні зброї «Reibert», оголошення з її продажу.

29 листопада 2024 року, о 08 годині 11 хвилин, ОСОБА_4 отримав грошові кошти в загальній сумі 27000 гривень за збут вказаної вибухової речовини, які громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Володимир Волинської області, надіслав йому поштовим відправленням у відділення №1 «Нової Пошти», що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В подальшому 01 грудня 2024 року, о 14 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, та продовжуючи свої злочинні дії направлені на збут вибухової речовини, перебуваючи у відділення №1 «Нової Пошти», що знаходиться по вулиці Механізаторів, 15А, міста Гайсин Гайсинського району Вінницької області і здійснив пересилання вибухової речовини до поштового відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вулиці 20 липня, будинок №8-А, міста Володимир Волинської області, для ОСОБА_5 , яку останній отримав о 14 годині, 33 хвилин, 03 грудня 2024 року.

Вказані кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та прокурором об`єднанні в одне кримінальне провадження за №0000985 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

04 грудня 2024 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день вручено ОСОБА_4 письмове повідомлення про підозру у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

03 грудня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено дві ємності заповнені речовиною зовні схожою на вибухову речовину порох, мобільний телефон марки «Google Pixel 7» (заблокований), із сім-карткою № НОМЕР_2 , банківські картки «Приват Банку» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 .

Крім того в ході обшуку автомобіля марки «Subaru Forester» 2002 року випуску, номер кузова № НОМЕР_8 р.н. знак НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено ТТН «Нова Пошта» №5158.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені вищезгадані речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені 03.12.2024 року вищевказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000985 від 12.09.2024 року, оскільки дані речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначених речей.

В судове засідання слідчий не з`явися, подав заяву, у котрій просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Власник майна у судове засідання не з`явився, подав заяву, у котрій просить проводити розгляд справи за його відсутності, щодо накладення арешту не заперечує.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи те, що вилучені речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність у накладенні на них арешту з метою їх збереження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на: дві ємності заповнені речовиною зовні схожою на вибухову речовину порох, мобільний телефон марки «Google Pixel 7», із сім-карткою № НОМЕР_2 , банківські картки «Приват Банку» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 та ТТН «Нова Пошта» № НОМЕР_10 , які були вилучені в ході проведення обшуків у ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя -/ підпис.

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1