У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке 02.07.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000195 від 02.07.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Згідно обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, 18.07.2019 приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи при виконанні службових обов`язків старшого державного інспектора ВМО №1 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби по місцю роботи у кабінці митного оформлення на «в`їзд» в Україну на митному посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, здійснюючи митний контроль та митне оформлення переміщуваних на митну територію України у автомобілі марки «Мерседес Спринтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 товарів, використовуючи службове становище та надану владу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою власного незаконного збагачення, висловила ОСОБА_6 прохання надати їй неправомірну вигоду у розмірі 1000 гривень за вчинення та невчинення дій з використанням наданого їй службового становища, зокрема за здійснення безперешкодного та швидкого митного оформлення товарів, які перевозились ОСОБА_6 у транспортному засобі марки «Мерседес Спринтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , без поглибленої перевірки їх вартості та потенційного нарахування митних платежів і складання протоколу про порушення митних правил, і як наслідок, ненастання пов`язаних із цим негативних наслідків і затримки у митному оформленні.

Після чого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою власного незаконного збагачення, одержала від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 900 гривень за вчинення та невчинення дій з використанням наданого їй службового становища, зокрема за здійснення безперешкодного та швидкого митного оформлення товарів, які перевозились ОСОБА_6 у вищевказаному транспортному засобі без поглибленої перевірки їх вартості та потенційного нарахування митних платежів і складання протоколу про порушення митних правил, і як наслідок, ненастання пов`язаних із цим негативних наслідків і затримки у митному оформленні.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а саме у проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої подав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена також просила закрити кримінальне провадження та звільнити її від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні висловив свою думку про можливість закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу заявленого захисником обвинуваченої клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Одночасно, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі №730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Тобто, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно, суд розглядає вказане клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності по суті лише щодо дійсності підстав для закриття провадження, без аналізу питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Також, ч. 2 ст. 49 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінально караного діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів у відповідності до ст. 12 КК України (злочинів середньої тяжкості в редакції статті, що діяла на момент вчинення), з дати вчинення даного кримінального правопорушення - 18.07.2019, до винесення судового рішення за даним клопотанням, минуло більше 5 років.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року судам роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

При цьому, суд вказує, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є неприпустимим виходячи з позиці Верховного суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 року (справа №730/67/16-к).

Водночас, суд зазначає, що закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України не відноситься до реабілітуючих підстав.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 367 КК України, ст. 284, 285, 392, 393, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 368 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за №0000195 від 02.07.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 19.07.2019 по справі №463/5907/19, в частині арешту на грошові кошти у розмірі 900 гривень, а саме купюру номіналом 500 гривень, серія та номер УЖ4926821, 2 купюри номіналом 200 гривень, серія та номер СВ 3831739 та ВВ 3758558, грошові кошти у розмірі 1200 гривень, а саме 2 купюри номіналом по 500 гривень, серія та номер ЗД 6575625 та УГ 5608455, а також купюру номіналом 200 гривень, серія та номер УЙ 7183152; грошові кошти у розмірі: 2400 гривень (7 банкнот номіналом по 200 гривень, 2 банкноти номіналом по 500 гривень), 100 доларів США (5 банкнот по 20 доларів США кожна), 15 євро (3 банкноти по 5 євро кожна) - скасувати.

Грошові кошти у розмірі 900 гривень, а саме купюру номіналом 500 гривень, серія та номер УЖ4926821, 2 купюри номіналом 200 гривень, серія та номер СВ 3831739 та ВВ 3758558 - повернути ОСОБА_6 . Грошові кошти у розмірі 1200 гривень, а саме 2 купюри номіналом по 500 гривень, серія та номер ЗД 6575625 та УГ 5608455, а також купюру номіналом 200 гривень, серія та номер УЙ 7183152 - повернути ОСОБА_7 . Грошові кошти у розмірі: 2400 гривень (7 банкнот номіналом по 200 гривень, 2 банкноти номіналом по 500 гривень), 100 доларів США (5 банкнот по 20 доларів США кожна), 15 євро (3 банкноти по 5 євро кожна) - повернути ОСОБА_4 .

Судові витрати по справі відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1