ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/8447/24 Номер провадження 11-сс/814/99/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 04 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що повідомлення ОСОБА_6 не містить фактичних даних, які б вказували на ознаки складу кримінального правопорушення.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову , якою скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР від 01 грудня 2024 року задовольнити та зобов`язати уповноважену службову особу внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, скоєні щодо ОСОБА_8 з ч.1 ст.146-1 КК України та розпочати досудове розслідування.

Вказує, що слідчий суддя дійшов до хибного висновку, що у поданій ним заяві та скарзі недостатньо відомостей щоб розпочати досудове розслідування.

Заслухавши доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Частина 7 ст. 214 КПК України передбачає, що якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Положення ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді є бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Як слідує з матеріалів провадження, 29.11.2024 ОСОБА_6 повідомив ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про вчинення кримінального правопорушення, а саме про незаконне позбавлення волі або викрадення людини, в якому він зазначав, що 29.11.2024 близько 13 год. 40 хв в м.Полтава на перехресті вул. Шевченка та Ватутіна його брата, ОСОБА_8 , працівники поліції та ТЦК позбавили волі та доставили до ТЦК.

01.12.2024 ОСОБА_6 звернувся до Чергової частини ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та довідався, що відомості за його повідомленням про вчиненні кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.

02.12.2024 ОСОБА_6 подав до Київського районного суду м.Полтави скаргу на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в задоволенні якої слідчим суддею 04.12.2024 відмовлено.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 29.11.2024 повідомив ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146-1 КК України, а саме про незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинене працівниками поліції та ТЦК щодо його брата ОСОБА_8 .

Однак, слідчий суддя вірно вказав, що із вказаних обставин не вбачається повідомлення саме про ознаки кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з викраденням, незаконним затримання або зникненням особи, а фактично зазначається лише примушування особи до виконання нею свого конституційного обов`язку із захисту Батьківщини під час збройної агресії російської федерації.

Таким чином скаржником не наведено фактичних обставин, які б свідчили про вчинення працівниками ТЦК та поліції вказаного кримінального правопорушення, оскільки останніми виконувалися заходи спрямовані на виявлення призовників, військовозобов`язаних, резервістів, які порушують правила військового обліку.

Законом № 3633-ІХ статтю 24 (Додаткові повноваження поліції) Закону України "Про Національну поліцію" доповнено частиною п`ятою згідно із якою, окрім адміністративного затримання та доставлення осіб до ТЦК та СП, органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками ТЦК та СП.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстав стверджувати, що ОСОБА_8 незаконно позбавляли волі або викрали, тобто, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 146-1 КК України, за обставинами викладеними у повідомленні ОСОБА_6 , немає, оскільки працівники поліції та ТЦК виконували покладені на них обов`язки із забезпечення мобілізаціного процесу.

Доводи апелянта, що у його повідомленні містяться конкретні обставини, які вказують на наявність кримінального правопорушення та, що його повідомлення містить інформацію, яка підлягає внесенню до ЄРДР, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 04 грудня 2024 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4