КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 08.10.2024 № 226789-24 та доповнення № 226802-24.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину, а такими є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. Проте, як вбачається зі змісту поданої заяви, ОСОБА_5 не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінальних правопорушень, про які заявник зазначає у своїй скарзі, а зобов`язання внесення відомостей доЄдиного реєстру досудових розслідувань за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України «Про статус суддів та судоустрій» та не відповідає практиці ЄСПЛ, тому вважаючи, що у діях уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 08.10.2024 № 226789-24 та доповнення № 226802-24, відмовив у задоволенні скарги.

__________________________________________

Справа №11-сс/824/924/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати, визнавши дані дії «судді» порушенням згідно ст. 256, 364, 396, 375 КК України. Зобов`язати винести ухвалу про виконання вимог ч. 9 ст. 214 КПК України та Закону України «Про запобігання корупції» №198-ІХ. Винести додаткову ухвалу, згідно вимог ч. 9 ст. 214 КПК України, ст. 459-467 КПК України, на протиправні дії «судді» ОСОБА_6 згідно ст. 111, 27, 28, 256, 364, 396, 375 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він подав до Офісу Генерального прокурора повідомлення про злочини, згідно ЗУ «Про запобігання корупції» №198-ІХ, яке було проігнороване, тому він подав скаргу до Печерського районного суду м. Києва, згідно ст. 303 КПКУ, але «суддя» ОСОБА_6 , натомість, щоб зафіксувати протиправність дій представника прокуратури, які порушили вимоги ЗУ «Про запобігання корупції» №198-ІХ та вимоги зазначені в Додатку 1, розпочав нібито особисте розслідування даної справи, вигороджуючи протиправні дії прокурора, який не з`явився на дане засідання в обов`язковому порядку, що і зазначено в Додатку 1, та в подальшому «суддя» переніс засідання для власного дослідження ситуації, тож розгляд по суті справи, згідно ст. 303 КПКУ, затягнувся з жовтня 2024 до 12.12.2024 р.

Також зазначає, що після всіх вищезазначених маніпуляцій, «суддя», проігнорувавши його письмові та усні доводи, виніс ухвалу у відмовлені його вимогам (порушення ст. 256 ККУ). Тобто ОСОБА_6 свідомо затягував розгляд справи по суті, щоб сприяти приховуванню зазначених ним доводів про порушення проти інтересів держави та порушень закону проти людини і її інтересів.

Прокурор другого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 у запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , вказуючи на те, що слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 08.10.2024 № 226789-24, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 та розглянути її без участі прокурора.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, учасники провадження в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали, при цьому прокурор висловив прохання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5 без його участі, а тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) від 08.10.2024 року № 226789-24 та доповненням до неї № 226802-24.

Скарга ОСОБА_5 мотивована тим, що 08.10.2024 року ним було подано до Офісу Генерального прокурора заяву (повідомлення) про злочин № 226789-24 та доповнення № 226802-24, відомості по якій, всупереч вимог ст.ст. 214, 216, 218 КПК України, до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато.

У самій заяві (повідомленні) про злочин від 08.10.2024 року № 226789-24 та доповненнях № 226802-24 ОСОБА_5 зазначає про вчинення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 , прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 та слідчим ГУ СБУ у Львівській області ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 111, 171, 345-1, 347-1, 364, 365, 368, 396 КК України.

Разом з тим, наведені в заяві (повідомленні) ОСОБА_5 про злочин від 08.10.2024 року № 226789-24 та доповненнях № 226802-24, обставини не містять очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про вчинення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 , прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 та слідчим ГУ СБУ у Львівській області ОСОБА_10 зазначених вище кримінальних правопорушень.

Ті обставини, які навів у своїй заяві (повідомлення) та доповненнях ОСОБА_5 не містять достатніх та обґрунтованих відомостей, які б підтверджували реальність події кримінальних правопорушень. Доводи ОСОБА_5 фактично ґрунтуються на його суб`єктивних судженнях без підтвердження жодними доказами і зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням судді.

У зв`язку з цим заява (повідомлення) ОСОБА_5 від 08.10.2024 року № 226789-24 та доповнення № 226802-24 за своєю суттю не є заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, в розумінні ст. 214 КПК України, що в свою чергу, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України, як вірно зазначив про це і в ухвалі слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає безпідставними апеляційні доводи про те, що в заяві (повідомленні) наведені достатні дані з посиланням на конкретні обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення. При цьому зауважує, що, всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя не вийшов за межі своїх повноважень під час розгляду його скарги, а вивчив зміст заяви (повідомлення) та доповнення ОСОБА_5 на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж будь-яка заява (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання до Офісу Генерального прокурора, не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, висновки слідчого судді про залишення без задоволення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, є обґрунтованими.

Істотних порушень вимог КПК України під час розгляду вказаної скарги, які б давали підстави для скасування постановленої слідчим суддею ухвали, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 08.10.2024 № 226789-24 та доповнення № 226802-24, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3