ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/650/25 Справа № 202/8589/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0000337 від 08 квітня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на: печатку ТОВ «АМ Компані»; факсиміле підпису; Печатку ТОВ «Нардор»; Папку червоного кольору з документацією; Канцелярську папку для паперів з документацією № 1; Канцелярську папку для паперів з документацією з написом «ААвей отдать»; Папку сірого кольору з виписками по рахунку; Лист до ГНИ в Соборному районі м. Дніпро; Копію Статуту ТОВ «Нардор»; Картку обліку особи, яка здійснює операції з товаром номер картки обліку 001448, 110/2013/0001448; Заключну виписку з 01.08.2021 по 15.08.2021; Приказ № 3/0K; Заключну виписку з 01.12.2020 по 26.12.2020; Заключну виписку з 01.12.2020 по 26.12.2020; Заключну виписку з 01.06.2021 по 30.06.2021; Заключну виписку з 01.08.2021 по 31.08.2021; Заключну виписку з 01.12.2019 по 31.08.2020; Файл з 16 аркушами відбитками печаток; Заключну виписку з 01.08.2022 по 31.08.2022; Заключну виписку з 01.11.2021 по 30.11.2021; Виписку/особовий рахунок з 16.04.2021 по 30.03.2021; Заключну виписку з 01.09.2019 по 30.09.2019; Виписку по рахунку № НОМЕР_1 з 01.07.2019 по 15.07.2019; Платіжну виписку з 01.10.2019 по 16.10.2019; Податкову декларацію за 2019 рік платник 40299913; Розрахунки податкових зобов`язань ТОВ «Нардер», які були вилучені 28.02.2025 під час проведення обшуку за адресою: м. Дніпро пр. Пилипа Орлика, буд. 16. В іншій частині клопотання відмовлено.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вказане вище майно, відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та є речовими доказами.

В той же час, слідчий суддя врахував, що відповідно до ухвали про дозвіл на обшук, слідчим суддею не надався дозвіл на відшукання флеш-накопичувачів, мобільних телефонів, ноутбуків, а отже, у розумінні ч. 1 ст. 167, ч. 7 ст. 236 КПК України, вони є тимчасово вилученим майном.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не доведено, що вилучені під час обшуку ноутбук, флеш-накопичувачі та мобільні телефони можуть містити інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадження, оскільки події кримінальних правопорушень мали місце у 2023 році, а телефони, ноутбук та флеш-накопичувачі вилучені у лютого 2025, і не у фігуранта кримінального провадження.

В апеляції:

- адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що повний текст ухвали адвокатом було отримано 14 березня 2025 року, а тому граничний строк для подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді становить 19 березня 2025 року.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті, адвокат посилається на те, що при вирішенні питання про арешт майна взагалі не було враховано та не надано оцінки тому, що правових підстав для арешту майна, яке зазначено в ухвалі, немає, оскільки судом не було враховано наявних та об`єктивних обставин справи, а саме: того факту, що арештоване майно належить на праві власності особам, які жодним чином не причетні до даного кримінального провадження.

Крім того посилається на те, що ОСОБА_5 , яка була присутня під час проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, пр. П. Орлика, 16, офіс 223, є лише бухгалтером, якій були ввірені, арештовані печатка та документи ТОВ «АМ Компані» та ТОВ «Нардор» для ведення бухгалтерської звітності.

Також зазначає, що в ухвалі судді відсутні обґрунтування розумності та співмірності обмеження права власності у вигляді арешту майна вилученого у ОСОБА_5 та юридичних осіб ТОВ «АМ Компані» та ТОВ «Нардор».

Адвокат також зазначає, що не було враховано, а ні ОСОБА_5 , а ні посадові особи ТОВ «АМ Компані», ТОВ «Нардор» чи його службові особи, не є ні підозрюваними, ні обвинуваченими, ні цивільними відповідачами у даному кримінальному провадженні, в якому взагалі відсутнє визначення розміру спричиненої шкоди, що в свою чергу свідчить про відсутність матеріального складу злочину (збитків, шкоду, тощо).

Вислухавши адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, яка просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 3 ст. 395 КПК України, згідно яких, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, а тому, оскільки оскаржувану ухвалу було винесено без власника майна та його захисників, то строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не порушено, у зв`язку з чим його поновлення не потребує.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Так, зі змісту клопотання і доданих до нього витягів із ЄРДР слідує, що в провадженні ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000337 від 08 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

28 лютого 2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук приміщення, за адресою: м. Дніпро проспект Пилипа Орлика, буд. 16, де було вилучено перелічені вище речі і документи, які постановою слідчого від 27 лютого 2025 року визнані речовими доказами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається в тому числі, з метою збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею було досліджено усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, враховано правову підставу для накладення арешту, а саме з метою збереження речових доказів, наслідки арешту майна для осіб, у якої воно вилучено, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

Доводи адвоката в тій частині, що а ні ОСОБА_5 , а ні посадові особи ТОВ «АМ Компані», ТОВ «Нардор» чи його службові особи, не є ні підозрюваними, ні обвинуваченими, ні цивільними відповідачами у даному кримінальному провадженні, не є слушними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, наведені вище зауваження адвоката, не є обставинами, які перешкоджають на підставі вказаних норм закону на даній стадії здійснювати забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, якщо воно визнано і відповідає критеріям речових доказів.

На підставі викладеного, з огляду на наведене, оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги адвоката не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим, апеляційні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржувана ухвала повинна бути залишена без змін.

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у розумінні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0000337 від 08 квітня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4