Провадження № 1-кп/185/1297/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в період воєнного стану матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 12 вересня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області справа №185/2704/17, провадження №2/185/2244/17 від 16 червня 2017 року, відповідно до якої: стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКІШІ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2017 року та до повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_3 , будучи належним чином проінформований та достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання дитини, які покладені на нього як на батька згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. ст. 150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, ігноруючи загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дітей, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї поведінки, шляхом бездіяльності, не виконував покладені на нього судом зобов?язання по виплаті аліментів.

Діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом бездіяльності, не виплачував аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іншої матеріальної допомоги дитині не надавав, до центру зайнятості, з метою постановки на облік по безробіттю - не звертався, хоча об`єктивно мав таку змогу, на попередження та повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував.

В результаті своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_3 , злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, заходів до працевлаштування не приймав, ігнорував вимоги державного виконавця з приводу працевлаштування та сплати аліментів, в наслідок чого в виконавчому провадженні № 54874716 від 10 жовтня 2017 року, щодо малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 утворилась заборгованість на суму 266040 гривень 38 копійки, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 був офіційно працевлаштований в ТОВ м`ясокомбінат «Ювілейний» в період з 12 жовтня 2018 року по 05 грудня 2018 року, де отримав за 4 квартал 2018 року заробітну плату в сумі 826 гривень 17 копійок, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про нарахований дохід, однак з метою ухилення від сплати аліментів приховав факт свого офіційного працевлаштування, не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, ігноруючи вимоги державного виконавця.

15 лютого 2018 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення передбаченого статтею 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_3 .

03 грудня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області справа № 185/9750/19, провадження 3/185/2057/19 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт, які останній не відбув.

07 червня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені злочину передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

23 липня 2021 року ОСОБА_3 звільнено з Бердянської ВК Запорізької області у зв`язку із відбуттям строку покарання.

Відповідно до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про нарахований дохід, встановлено, що ОСОБА_3 був офіційно працевлаштований в ТОВ «Борісфен трейдінг» в період з 30 березня 2023 по 16 червня 2023 року, де отримав за 1 квартал 2023 року заробітну плату в розмірі 16122 гривні 17 копійок, однак з метою ухилення від сплати аліментів приховав факт свого офіційного працевлаштування, не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, ігноруючи вимоги державного виконавця.

Однак, у період часу з серпня 2021 року по вересень 2024 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, умисно продовжив злісно ухилятись від сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, не вжив жодних заходів, спрямованих на усунення заборгованості, не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, що призвело до утворення заборгованості в загальній сумі 263585 гривень 74 копійок, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Сума заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, яка утворилася за період часу з серпня 2021 року по вересень 2024 року становить 263585 гривень 74 копійок, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 також подала заяву щодо згоди з установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист обвинуваченого було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви обвинуваченого у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді обмеження волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства і вважає можливим звільнити його від основного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у вигляді обмеження волі, якщо протягом іспитового строку 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирається.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1