Справа № 362/4558/24
Провадження № 1-кп/362/304/25
ВИРОК

Іменем України

14.04.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 17.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до господарського приміщення.

Так, ОСОБА_4 , реалізовуючи вказаний вище злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, користуючись відсутністю сторонніх осіб, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача, скориставшись відсутністю паркану, розташованого на території домоволодіння, та тим, що двері господарського приміщення, яке належить ОСОБА_6 та розташовується на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , незамкнені, незаконно проник до вказаного приміщення, чим порушив право на недоторканність іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе за ч. 1 ст. 162 КК України визнав повністю і пояснив, що в обвинувальному акті вказано правильно всі обставини, за яких він проник до володіння ОСОБА_6 .

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, цивільний позов подавати не бажає, скарг матеріального та морального характеру не має.

Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин тощо.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, ставлення обвинуваченого до вчиненого (вину визнав повністю), особу ОСОБА_4 , а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України, не судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Згідно зі ст. 67 КК України, судом обставин що обтяжують відповідальність, не виявлено.

З урахуванням вище викладеного, а також, враховуючи позицію прокурора, висловлену на судових дебатах, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 міру покарання у виді штрафу, що буде співмірно вчиненому.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1