Справа № 346/5354/24
Провадження № 1-кп/346/678/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000665 від 17.09.2024 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, українця, громадянина України, розлученого, на утриманні нікого немає, з середньо спеціальною освітою, працюючого продавцем в магазині «Бір Стайл» в м.Коломия, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не являється, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 умисно не виконав постанову суду за таких обставин.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2024 року, яка набрала законної сили 24 лютого 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомлений з вказаною постановою суду, діючи умисно, в порушення вимог п.9 ст.129 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не виконав вказане судове рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами, а саме 16 вересня 2024 робьу близько 14:46 годин керував транспортним засобом марки «АУДІ А4» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Коломия по вул..Карпатській Івано-Франківської області, де був зупинений працівниками Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та підтвердив, що керує транспортним засобом без такого права.

Злочинні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

09.12.2024 року, під час судового розгляду кримінального провадження, між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті в повному обсязі.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого та прокурор ОСОБА_3 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її підписання, просили суд затвердити угоду та призначити покарання узгоджене сторонами.

Обвинувачений визнав себе винним у пред`явленому обвинувачені, щиро розкаявся.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами угоди вид та міра покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

При цьому суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначені покарання обвинуваченому, суд виходив з того, що при укладені угоди враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На переконання суду таке покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети покарання не лише кари обвинуваченого за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим так і іншими особами.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений, судові витрати та заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України,

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 376, 394, 468-469, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_5 від 09.12.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Речові докази: диск НР DVD+R з матеріалами відеозапису з боді-камери екіпажу «Ідеал-15» від 16.09.2024 по факту зупинки транспортного засобу марки «АУДІ А4» реєстраційний номер НОМЕР_1 зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням обмежень, визначених ч.4 ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії вироку вручити сторонам під розписку.

Суддя: ОСОБА_1