Єдиний унікальний № 946/2286/24
Провадження № 1-кп/946/597/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

12 грудня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Василівка Болградського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, працюючого за наймом, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.У липня 2019 року, точну дата та час не встановлено, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою, а саме пособництва у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія та його подальшого особистого використання для посвідчення своєї особи та керування транспортними засобами, перебуваючи в м. Полтава, знаючи законний порядок отримання посвідчення водія, порушуючи Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993, відшукав невстановлену особу, стосовно якої кримінальне провадження виділене в окреме провадження, та зв`язався з нею, після чого вказана особа за грошову винагороду обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста. З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_3 надав вказаній невстановленій особі свої анкетні дані та фотокартку із власним зображенням, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія, виданого на його ім`я. Після цього невстановлена особа особисто передала ОСОБА_3 підроблене посвідчення тракториста-машиніста, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку тракториста-машиніста, що перебуває в офіційному обігу на території України та виготовлене не підприємством, що здійснює випуск даної продукції, а саме посвідчення тракториста-машиніста із зазначеним на ньому серійним номером ІТ №356281 від 25.07.2019, виданого ДІСГ в Київській області на ім`я ОСОБА_3 , що дає право особі керувати транспортними засобами категорії «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «С», «D1», «D2», «E1», «E2», «F1», «F2», «G1», «G2», за що останній сплатив грошові кошти.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358 КК, а саме пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою.

2.Далі, 28.12.2023 близько 13:00 години, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом фронтальним навантажувачем марки «SDLG L956F» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною на 1-му км автодороги 016100Z (М-15 Суворове Приозерне Шевченкове Т1628) Ізмаїльського району Одеської області, де був зупинений працівниками поліції для перевірки документів та достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста із зазначеним на ньому серійним номером ІТ №356281 від 25.07.2019, виданого ДІСГ в Київській області, на право керування транспортними засобами є підробленим, діючи з прямим умислом, використав зазначений документ шляхом його пред`явлення працівникам поліції.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК, а саме використання завідомо підробленого документа.

3.Крім того, 11.05.2024 близько 21:50 години ОСОБА_3 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, керуючи мотоциклом марки «Альфамото» реєстраційний номер НОМЕР_2 , гальмова система переднього колеса якого перебувала в несправному стані, та рухаючись по вул. Центральній з боку вул. Шкільної в напрямку вул. Степова в с. Кам`янка Ізмаїльського району Одеської області, в порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме: пп. «б» п. 2.3., пп. «а» п. 2.1., п. 12.3., п. 31.1., пп. «а» п. 31.4.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), внаслідок кримінально протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розрахував на їх відвернення, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода, який здійснював рух попереду в попутному із ним напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та при наближенні до будинку № 144 по вул. Центральна в с. Кам`янка Ізмаїльського району Одеської області скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазу: закритого перелому дна правої вертлюгової западини, лонної та сідничної кісток справа із задовільним стоянням уламків, перелому бічних мас крижі із задовільним стоянням уламків, які не викликали небезпечні для життя явища та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день).

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Статті (частини статей) КК, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винуватим у вчиненні яких визнається обвинувачений

4.Кримінальний кодекс України

«Стаття 27. Види співучасників

1. Співучасниками кримінального правопорушення, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник.

…

5. Пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.»

«Стаття 358. Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів

1. Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут

караються штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

…

4. Використання завідомо підробленого документа

карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.»

«Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,

карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

5.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позицій, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

6.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Він розповів про обставини кримінальних правопорушень та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальних актах, зазначивши, що у 2019 році він за гроші придбав посвідчення водія, надавши свою фотокартку та інші необхідні дані для цього, хоча знав, яким чином отримується посвідчення, а саме шляхом складання іспитів, яких він не складав. Після цього він користування придбаним ним посвідченням водія до грудня 223 року, коли його зупинили поліцейські, яким він пред`явив це посвідчення, та поліцейські вилучили його у нього. Експерт встановив, що воно є підробленим. Після цього у травні 2024 року він керував належним йому мотоциклом та їхав додому. Виїхавши на вул. Центральна у с. Кам`янка Ізмаїлськього району, він побачив двох пішоходів, але не помітив ще одну жінку, на яку здійснив наїзд. Йому відомо які тілесні ушкодження потерпіла отримала, він надав матеріальну допомогу на її лікування у загальній сумі 60 000 грн. Цивільний позов потерпілої про стягнення з нього на її користь 50 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди визнав у повному обсязі, готовий відшкодувати, але не відразу, оскільки всієї суми у нього немає.

7.Відповідно до підп. «б» п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

8.Згідно з вимогами підп. «а» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

9.А також відповідно до вимог п. 12.3. ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку воді об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

10.Згідно ж з вимогами п. 13.1. ПДР технічних стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил нормативно-технічної документації.

11.Відповідно до вимог підп. «а» п. 31.4.1 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

12.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок про те, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, внаслідок кримінально протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розрахував на їх відвернення, порушив пп. «б» п. 2.3., пп. «а» п. 2.1., п. 12.3., п. 31.1., пп. «а» п. 31.4.1 ПДР, що заподіяло тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілій, які перебувають у прямому причинно-наслідкову зв`язку з порушеннями, допущеними обвинуваченим ОСОБА_3 . Отже суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 , ч. 1 ст. 286 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

13.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

14.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

15.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

16.Як зазначено в ч. 2 ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

17.Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

18.Як зазначено в ч. 2 ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

19.Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

20.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні кримінальні проступки та нетяжкий необережний злочин.

21.Згідно медичній довідці, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 не належить до осіб з інвалідністю.

22.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі. Органом пробації зроблений висновок про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі.

23.Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК, що відповідно до ст. 12 КК є кримінальним проступком, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 у 2019 році, після чого інші кримінальні правопорушення протягом трирічного строку давності, тобто до 2022 року, він не вчиняв, то строк давності за це кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК, що встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК (три роки), закінчився у 2022 році. Тому обвинувачений ОСОБА_3 в силу ч. 5 ст. 74 КК підлягає звільненню від покарання за це кримінальне правопорушення.

24.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях та активно сприяв їх розкриттю, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, готовий відшкодувати моральну шкоду, а також того, що у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, даних досудової доповіді, низьких ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358 КК у виді штрафу зі звільненням від цього покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК, за ч. 4 ст. 358 КК у виді пробаційного нагляду, а за ч. 1 ст. 286 КК у виді обмеження волі, але у середніх межах санкції, з позбавленням права керувати транспортними засобами у середніх межах санкції, а за сукупністю кримінальних правопорушень в силу ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі, та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

25.При вирішенні цивільного позову, пред`явленого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 50 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди, суд керується положеннями ч. 1 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 ЦК, у відповідності до яких моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

26.Таким чином, із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану цивільному позивачу ОСОБА_6 повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_3 , який вчинив злочин джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом), в результаті якого і виникла у цивільного позивача моральна шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.

27.Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі.

28.Відповідно до ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

29.При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивачу ОСОБА_6 , суд враховує характер злочину, який характеризується необережною формою вини, глибину душевних страждань потерпілої, того, що вона близько трьох місяців була вимушена перебувати у лежачому стані, у зв`язку з чим не мала можливості самостійно забезпечувати свої потреби та потребувала постійної сторонньої допомоги, а також керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає стягненню 50 000 грн в якості відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, після чого змінився її спосіб життя, вона позбавилася можливостей реалізації своїх звичок і бажань, була прикутою до ліжка, на протязі тривалого часу та на теперішній час вона відчуває наслідки перелому, пересувається та рухається з милицею, так як порушено її координацію та не всі перелому зросилися.

30.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися.

31.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

32.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/116-24/239-ДД від 11.01.2024 у сумі 3 029,12 грн; судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/116-24/9470-ІТ від 10.06.2024 у сумі 4 543, 68 грн; судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/116-24/9472-ІТ від 11.06.2024 у сумі 7 572,80 грн; судової трасологічної експертизи №СЕ-19/116-24/11525-ТР від 20.06.2024 у сумі 3 786,40 грн; інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/116-24/17468-ІТ у сумі 4 543,68 грн, а всього в загальному розмірі 23 475,68 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 286 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, та на підставі ч. 5 ст. 74 КК звільнити його від цього покарання;

за ч. 4 ст. 358 КК у виді пробаційного нагляду на строк один рік;

за ч. 1 ст. 286 КК у виді обмеження волі на строк два роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

2.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_3 визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк два роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

3.У відповідності до ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі на строк два роки з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

4.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

5.На підставі ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 12 грудня 2024 року.

6.Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн в якості відшкодування моральної шкоди.

7.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 23 475,68 грн (двадцять три тисячі чотириста сімдесят п`ять гривень 68 коп.).

8.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.01.2024 арешт залишити без змін, та вилучене у ОСОБА_3 28.12.2023 в ході огляду місця події підробленого посвідчення тракториста-машиніста з серійним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

9.Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2024 скасувати, та вилучені 12.05.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди біля будинку № 144 по вул. Центральній в с. Кам`янка Ізмаїльського району Одеської області, металеву ручку, фрагмент скла та пластику, які упаковані в полімерний пакет НПУ СУ PSP2251822 знищити; вилучений 13.05.2024 мотоцикл марки «Альфамото» реєстраційний номер НОМЕР_2 , № рами НОМЕР_4 , з поміщенням на спецмайданчик № 11 ГУНП в Одеській області повернути власнику ОСОБА_3 , поновивши його право користування, володіння та розпорядження.

10.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

11.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

12.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

13.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

14.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1