КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/2114/25
Провадження № 1-кс/552/654/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000305 від 14.03.2025, погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2025 року до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000305 від 14.03.2025, погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

З клопотання вбачається, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 14.03.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.03.2025 до відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що невідома особа з сейфу офісного приміщення, що по вул. Чумацький Шлях, 70, каб. 25-Д в м. Полтава, в період часу з 28.02.2025 по 10.03.2025 викрала грошові кошти в сумі 168 000 купюрами по 1 000 грн (ЄО № 5365 від 13.03.2025).

В ході огляду місця події від 13.03.2025 за адресою: м.Полтава, вул.Чумацький Шлях, 70, каб. 25-Д, сліди злому сейфу відсутні.

В заяві потерпіла ОСОБА_5 вказує, що підозрює в крадіжці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що працює регіональним директором на підприємстві «Stemax», офіс якого знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Чумацький Шлях (Половка), 70, каб. 25-Д. 28.02.2025 потерпіла в сейфі за вказаною адресою залишила для зберігання власні грошові кошти в сумі 168000 грн., отримані від продажу власного автомобіля. Про вказаний факт нікого не повідомляла. Офіс знаходиться під охороною фірми «Явір 2000», код охорони пульта відомий працівникам фірми ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка також мала і ключ від сейфу. Крім того, потерпіла вказує, що в кабінеті з ОСОБА_6 працював ОСОБА_7 та іноді заходила ОСОБА_8 . Вказала, що підозрює саме ОСОБА_6 , оскільки 10.03.2025, близько 08:00 год., остання у загальну робочу групу месенджеру «Телеграм» написала повідомлення, що вона звільняється «всього найкращого», після чого не вийшла на роботу та на зв`язок не виходила. Повідомила, що згідно розпорядку дня працівники приходять на роботу о 09:00 год.

Згідно роздруківки спрацювань охоронної фірми «Явір 2000» за період з 07.03.22025 по 11.03.2025, саме 10.03.2025, близько 07 год. 31 хв. знімається з охорони кабінет ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Після чого, о 07 год. 37 хв. кабінет ставиться під охорону.

Допитаний свідок ОСОБА_7 повідомив, що працює в ТОВ «Стемакс» близько 7 років. 10.03.2025, після обіду, дізнався від свого керівника ОСОБА_5 про те, що з нашого офісного сейфу зникли її особисті кошти в сумі 168000 грн. В крадіжці свідок запідозрив свою колегу ОСОБА_6 , яка також працювала на посаді менеджера та мала доступ до кабінету та сейфу. Свідок ОСОБА_7 вказує, що не знав про зберігання особистих грошових коштів ОСОБА_5 у їх сейфі.

Допитана свідок ОСОБА_9 повідомила, що працює в ТОВ «Стемакс» менеджером з постачання. 10.03.2025, перебуваючи на робочому місці, близько10-11 год., до кабінету зайшла керівник підрозділу ОСОБА_5 та повідомила, що з сьогоднішнього дня ОСОБА_10 більше не працює. В подальшому, керівник ОСОБА_5 попросила побути присутньою при відкритті сейфу, що знаходиться в кабінеті ОСОБА_11 та, коли зайшли в кабінет, сейф був закритий, ключ знаходився в замку, при відкриття сейфу ОСОБА_5 виявила крадіжку грошових коштів у сумі 168000 грн., які (з її слів) вона зберігала від продажу автомобіля.

Так, 21.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 від 19.03.2025 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 11 500 грн, а саме:

- грошові кошти банкнотами номіналом по 500 грн в кількості 13 шт., у загальній сумі 6 500 грн.

- грошові кошти банкнотами номіналом по 1 000 грн в кількості 2 шт., у загальній сумі 2 000 грн.

- грошові кошти банкнотами номіналом по 200 грн в кількості 15 шт., у загальній сумі 3 000 грн.

Постановою слідчого від 21.03.2025 вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що вилучені предмети є тимчасово вилученим майном та мають значення речового доказу, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення клопотання заперечувала, вказувала, що вилучені в ході обшуку грошові кошти в сумі 11 500 грн належать її співмешканцю ОСОБА_12 .

Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч. 7 ст. 237 КПК України, дійшов висновку, що в клопотанні слід відмовити.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З доданого до клопотання витягу з ЄРДР встановлено, що 14.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З доданого до клопотання протоколу обшуку від 21.03.2025 вбачається, що під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 11 500 грн.

Постановою слідчого від 21.03.2025 вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі відносяться до тимчасово вилученого майна.

Власник вилучених грошових коштів, ОСОБА_12 , надав суду заяву, в якій зазначив, що дані кошти не належать ОСОБА_6 , а є його особистими коштами, які він отримав як заробітну плату за місцем своєї роботи в ТОВ "ПВО" в період з 01.09.2024 по 28.02.2025, де працював на посаді логіста, на підтвердження надав довідку про отримані доходи на суму 115 381,15 грн. Також надав довідку про отримані доходи за місцем роботи за сумісництвом - ПП "Алмаз-М", де працював на посаді логіста з 20.01.2025 по 20.02.2025 та отримав сукупний дохід в сумі 24 465,00 грн.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що ініціатором клопотання не було доведено, що грошові кошти, на які він просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в т. ч. що воно було об`єктом кримінально протиправних дій чи було набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 167, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000305 від 14.03.2025, погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1