Провадження № 1-кп/727/475/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003705 від 07.10.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Чернівці, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, не працюючої, неодруженої, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисний корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, 01.10.2024 року в період часу з 16 год. 44 хв. по 16 год. 50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що належить ТОВ «Вигідна покупка», за адресою м. Чернівці, вул. Скальда (Комарова), 31, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, умисно, таємно, протиправно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, шляхом вільного доступу із вітрини магазину викрала: смарт годинник Bluetooth марки «Gelius Pro» модель «Gp-SW003», чорного кольору в кількості 2 шт., вартість яких, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/126-24/10987-ТВ від 14.10.2024 року, становить 2998 грн. 00 коп.; смарт годинник Bluetooth серії «2Е Wave Plus», модель «Cww12BK», чорного кольору, вартість яких, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/10985-ТВ від 14.10.2024 року, становить 1399 грн. 00 коп.; бавовняний плед марки «Lanavitta», найменування «Гамма», вартість якого, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/126-24/10986-ТВ від 15.10.2024 року, становить 299 грн. 00 коп.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину пішла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинила ТОВ «Вигідна Покупка» матеріальної шкоди на загальну суму 4696 грн. 00 коп.

Окрім цього, встановлено, що 03.10.2024 року у період часу з 15 год. 10 хв. по 15 год. 11 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що належить ТОВ «Вигідна покупка», за адресою м. Чернівці, вул. Скальда (Комарова), 31, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, умисно, таємно, повторно, протиправно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, шляхом вільного доступу із вітрини магазину викрала: смарт годинник Bluetooth марки «Havit» модель «HV- M9037», IP67, чорного кольору в кількості 3 шт., вартість яких, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/126-24/10989-ТВ від 16.10.2024 року, становить 5075 грн. 00 коп.;

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 вийшла з приміщення магазину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим завдала ТОВ «Вигідна Покупка» матеріальної шкоди на загальну суму 5075 грн. 00 коп.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю і суду пояснила, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах вчинила крадіжки. У вчиненому щиро кається. Завдану шкоду не відшкодувала. Цивільний позов визнала повністю.

Представник потерпілої особи у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, поданий цивільний позов підтримав повністю. Просив обвинувачену покарати не суворо з огляду на її молодий вік та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Відповідно до ч.3 ст.56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні.

Судом було вжито необхідних заходів з метою надання потерпілій особі можливості реалізувати зазначені права.

Згідно ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (рішення від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, повторно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення те, що даний злочин відноситься до категорії тяжких, а також відомості про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона раніше не судима, має на утриманні одну малолітню дитину, завдану шкоду не відшкодовано.

Суд враховує, що ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаялася.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 .

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винної, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідністьпризначення покарання обвинуваченій у межах санкції статті обвинувачення.

При цьому суд враховує положення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».

У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Це право є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Суд нагадує, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».

Враховуючи те, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому та повністю визнала свою вину, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, враховуючи її молодий вік, а також те, що представник потерпілої особи не наполягав на суворій мірі покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття призначеного їй покарання, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, що також підтверджується її поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Тому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства, застосувавши відносно неї ст.ст. 75, 76 КК України та звільнивши від призначеного покарання з випробуванням.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_4 за вчинене протиправне діяння, а й для її виправлення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

При вирішенні цивільного позову, пред`явленого представником потерпілої особи ТОВ «Вигідна покупка», суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Під шкодою у кримінальному провадженні розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона, зокрема, у результаті викрадення, знищення або пошкодження майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст.129 КПК України суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому майнова шкода - це наслідки кримінального правопорушення , що мають вартісну форму та полягають у безпосередньому зменшенні матеріального блага особи (викрадення, пошкодження, знищення майна), у позбавленні її можливості одержати заплановані доходи, а також у понесенні особою будь-яких додаткових майнових витрат (на відновлення знищеного чи пошкодженого майна, тощо).

Якщо злочин передбачає заподіяння потерпілому шкоди (майнової, моральної чи фізичної), це є підставою виникнення, поряд з кримінальною, також і цивільно-правової відповідальності.

В свою чергу, статтею ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, окрім іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Шкода, яка підлягає стягненню в кримінальному провадженні має випливати з пред`явленого обвинувачення.

Статтею 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Тому, розмір шкоди також має бути підтверджений належними, допустимими та достовірними доказами.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що заявлений цивільний позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 484 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і за його вчинення призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від призначеного їй покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши її протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити обрану у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов потерпілої особи ТОВ «Вигідна покупка» - задовольнити.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на користь ТОВ «Вигідна покупка» завдану вчиненням кримінального правопорушення майнову шкоду у розмірі 8673 грн. 00 коп.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на користь держави понесені судові витрати за проведення експертиз у розмірі 4775 грн. 40 коп.

Речові докази: DVD диски, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1