Справа№487/146/25
Провадження №1-кс/487/815/25
УХВАЛА

Іменем України

15.01.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000111 від 09.01.2025року про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000111звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просив накласти арешт на виявлене та вилучене майно 09.01.2025 в ході проведення освідування ОСОБА_4 , а саме: змиви з лівої долоні ОСОБА_4 ; змиви з правої долоні ОСОБА_4 ; змив з одягу ОСОБА_4 ; змив з голови ОСОБА_4 ; зразок серветки пропитаної спиртовим розчином.

У клопотанні зазначено наступне.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження №0000111 від 09.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення:

Проведеним на даний час досудовим розслідуванням встановлено, молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу за мобілізацією на посаді стрільця роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08 січня 2025 року приблизно о 20:30, перебуваючи на території парку «Ліски» біля церкви «Віфанія» (м. Миколаїв, вул. Курортна, 2А), реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів провів особисту зустріч із ОСОБА_5 , в ході якої висловив вимогу надати йому неправомірну вигоду в розмірі

4 500 доларів США, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та ВЛК, за результатами чого ОСОБА_5 мав би уникнути мобілізації.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер вимог, але побоюючись примусової мобілізації до бойових військових частин, змушено погодився на висунуті умови, при цьому ОСОБА_4 розуміючи емоційний стан та хвилювання ОСОБА_5 примушував його погодитись на пропозицію, як єдиний безальтернативний варіант вирішення його питання.

Надалі, 09 січня 2025 року приблизно о 19:40, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Peugeot 307 (vin: НОМЕР_1 ) із номерними знаками іноземної реєстрації НОМЕР_2 , прибув до парковки біля супермаркету «Таврія В» за адресою: м. Миколаїв, вул. Курортна, 17, запросив ОСОБА_5 сісти в автомобіль, де передав йому документ, виданий приватною медичною установою «Віртус Медікал». Документ містив завідомо неправдиву інформацію про стан здоров`я ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_4 запевнив останнього, що після подальшого проходження лікування у зазначеній установі та повторного огляду ВЛК він уникне мобілізації, тобто запевнив ОСОБА_5 , що здійснить вплив на службових осіб ТЦК та СП м. Миколаєва та ВЛК.

У відповідь на почуте та на вимогу ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 неправомірну вигоду в розмірі 4500 доларів США (еквівалент 190 062,45 грн за курсом НБУ станом на 09.01.2025), тим самим ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав за необхідні для реалізації свого злочинного умислу, однак далі його протиправна діяльність припинена співробітниками правоохоронних органів.

09.01.2025 проведено освідування ОСОБА_4 , в ході якого вилучено: змиви з лівої долоні ОСОБА_4 ; змиви з правої долоні ОСОБА_4 ; змив з одягу ОСОБА_4 ; змив з голови ОСОБА_4 ; зразок серветки пропитаної спиртовим розчином.

10.01.2025 слідчим винесено постанову про визнання вилучених предметів - речовими доказами, оскільки зазначені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальними об`єктами, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протравним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені речі та документи, відповідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, слідчий не пізніше 48 годин після вилучення майна повинен подати клопотання про арешт такого майна.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, в тому числі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та інші речі, набуті кримінально протравним шляхом.

Зазначене майно є речовими доказами, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України - є матеріальним об`єктом, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, а тому згідно ч.3 ст.170 КПК України підлягають арешту.

Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій і набуте кримінально протравним шляхом.

У судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

Як видно з матеріалів клопотання, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи обставини кримінального провадження №0000111, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні підстави вважати, що зазначене у клопотанні майно має доказове значення у кримінальному провадженні, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

У ході проведення досудового розслідування є необхідність дослідження даного майна. З метою збереження речових доказів на нього необхідно накласти арешт.

Відповідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене майно 09.01.2025 в ході проведення освідування ОСОБА_4 , а саме: змиви з лівої долоні ОСОБА_4 ; змиви з правої долоні ОСОБА_4 ; змив з одягу ОСОБА_4 ; змив з голови ОСОБА_4 ; зразок серветки пропитаної спиртовим розчином.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1