Провадження 1-кс/205/224/25
УХВАЛА
03.03.2025 м. Дніпро
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бакумінгічаур, Азербайджан, азербайджанець, має середньо освіту, офіційно не працевлаштований, не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:-
- 06.11.2006 засуджений Залізничним районним судом м. Сімферополя за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. 27.01.2011 прибув до Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21). 17.06.2012 звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання;
- 05.12.2019 засуджений Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;
- 03.10.2024 засуджений Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 5 ст. 185 КК України до 12 років 4 місяці 8 днів позбавлення волі. Звільнений з зали суду 03.10.2024.,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
Старший слідчий СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, яка раніше судима за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав та знаючи про те, що з 24.02.2022 року Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, який продовжено Указом Президента України №3891-ІХ від 12.08.2024 90 діб, вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 12.10.2024 року приблизно о 17:00 годині (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 знаходився біля зупинки громадського транспорту, розташованої поблизу будинку №32 по вул. В. Діївська, 32 в м. Дніпро, де побачив раніше незнайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав при собі мобільний телефон ZTE Blade А 53, зеленого кольору. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.
Перебуваючи за вищевказаною адресою та час, ОСОБА_5 побачив мобільний телефон ZTE Blade А 53, зеленого кольору, який належить ОСОБА_7 , який він визначив об`єктом свого злочинного посягання. Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел ОСОБА_5 перебуваючи за вищевказаною адресою та час, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу дістав вищевказаний мобільний телефон з кишені штанів, одягнутих на ОСОБА_7 .
В цей момент дії ОСОБА_5 були помічені ОСОБА_7 , який в свою чергу почав бігти за ОСОБА_5 та висувати вимогу повернути свій викрадений мобільний телефон. В цей час ОСОБА_5 , який відтепер цілком усвідомив, що його дії перестали бути непомітними для оточуючих, вирішив довести свій умисел на викрадення чужого майна до кінця, однак відтепер відкритим шляхом, тобто вчиненням грабежу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_5 , утримуючи у своїй руці мобільний телефон ZTE Blade А 53, зеленого кольору, побіг з місця скоєння кримінального правопорушення у напрямку спортивного комплексу «Акваторія» в м. Дніпро, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3677 від 22.10.2024, у розмірі 2 739,55 гривень.
Таким чином умисні дії ОСОБА_5 , 30 травня 1986 року, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікується за ч. 4 ст. 186 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Бакумінгічаур, Азербайджан, азербайджанець, має середньо освіту, офіційно не працевлаштований, не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 06.11.2006 засуджений Залізничним районним судом м. Сімферополя за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. 27.01.2011 прибув до Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21). 17.06.2012 звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання;
- 05.12.2019 засуджений Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;
- 03.10.2024 засуджений Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 5 ст. 185 КК України до 12 років 4 місяці 8 днів позбавлення волі. Звільнений з зали суду 03.10.2024.
31.10.2024 ст. слідчим СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України, та затверджено прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 . У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України було вручено голові управління ОСББ.
Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:
-Протокол прийняття заяви від ОСОБА_7
-Протокол допиту попиту потерпілого ОСОБА_7
-Висновком експерта №3677 від 22.10.2024.
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8
-Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з ОСОБА_8
-Протоколом огляду від 22.10.2024;
-Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з ОСОБА_7
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9
-Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками з ОСОБА_9 .
Протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9
31.10.2024 ст. слідчим СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області була винесена постанова про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.
Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 під загрозою застосування реальної міри покарання вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, за вчинення кримінального правопорушення проти власності, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, з метою уникнення кримінального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду Крім того, ОСОБА_5 , реєстрації та постійного місця не має, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб офіційно не має.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що на даний час, місцезнаходження викраденого мобільного телефону у потерпілого не встановлено.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на потерпілого та свідків. З метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду, на що також вказує насильницький характер вчиненого злочину, а також те, що він безпосередньо знайомий із свідками та йому відоме їх місце мешкання. Крім того під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження йому можуть стати відомі анкетні дані свідків та потерпілого та місце їх мешкання.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових кримінальних правопорушень. Також даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, та знов вчиняє корисливий злочин.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який законом передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, тому можливо прийти до висновку що до останнього доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, на теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_5 по вказаному кримінальному провадженню, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вказана обставина може бути врахована судом, при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який законом передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.
Таким чином, тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.
Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.
Також слід взяти до уваги, що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.
Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Суд зауважує, що ОСОБА_5 не має захворювань, що включені до додатку №13 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2014 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», тобто він є особою, яка не має протипоказань до утримання під вартою.
Також, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення вчинене проти життя та здоров`я особи.
З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Таким чином, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити нове кримінальне правопорушення, свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише зазначає, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною, визначені ризики є достатніми для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі наведеного, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини визначені ст. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість визначення застави в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та не буде завідомо непомірним для нього, - в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,-
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 30 квітня 2025 року.
Строк тримання під вартою обчислювати з 02 березня 2025 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .
Ухвала діє до 30 квітня 2025 року включно, після чого припиняє свою дію. Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Особам, визначеним ч.2 ст. 183 КПК України, у будь-який момент може бути внесена застава, в разі внесення застави в розмірі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп., ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: 1) цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в залежності від стадії кримінального провадження, крім випадків надання невідкладної медичної допомоги та перебування у укритті на час дії повітряної тривоги у місті Дніпрі для збереження життя та здоров`я; 2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання, 3) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді (суду) за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження; 4) заборонити спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.

Вищевказані обов`язки покласти на підозрюваного на строк два місяці.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на вказаний розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця тримання під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В разі невиконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків, заставу в розмірі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп звернути в дохід держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя

ОСОБА_10