Провадження № 1-кс/537/981/2024
Справа № 537/2184/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:

До слідчого судді звернувся ОСОБА_4 зі скаргою відповідно до якої, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000111 порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, з урахуванням ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.07.2023 та ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука від 04.01.2024 справа № 537/2184/23; направити матеріали для відновлення досудового розслідування кримінального провадження № 0000111 за ознаками злочину передбачено ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.03.2023 зобов`язано ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області внести відомості, що викладені в заяві ОСОБА_4 від 21.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України. Листом відділу дізнання ГУ НП в Полтавській області від 18.05.2023 за вих. № 44/ Ф-228 повідомлено, що СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування КП № 0000111 порушеного за ст. 190 КК України. З метою активізації досудового розслідування кримінального провадження № 0000111 порушеного за ст. 190 КК України скаржником було направлено ряд заяв до різних інстанцій через Урядовий контактний центр (Урядова гаряча лінія) до Президента України, Кабінету Міністрів України, Національної поліції України, МВС України, ГУ НП в Полтавській області. ОСОБА_4 зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не оголошено, обвинувальний акт до суду не направлено, що є порушенням розумних строків та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку є основний принцип вказаної статті. Наголошує, що працівниками поліції ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області покриваються незаконні дії вчинені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як працівниками системи УТОС, що частково підтверджено ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 21.07.2023 справа № 537/2184/23. На вищевказані Заяви, Полтавською обласною прокуратурою від 04.12.2024 за вих. № 09/1-2790-22 було повідомлено, що дізнавачем 19.11.2024 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000111 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Скаржник вказує, що станом на 04.12.2024 постанови про закриття кримінального провадження № 0000111 йому не надано, а відтак строк на оскарження не пропущений. Вважає, що рішення про закриття кримінального провадження № 0000111 порушеного за ст. 190 КК України прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, щодо незаконних та протиправних дій директора Кременчуцького УВП УТОС та директора Підприємства об`єднання громадян «Полтавське учбово-виробниче підприємство «Полтаваелектро» Українське товариство сліпих ОСОБА_5 , директора бази відпочинку «Альбатрос» Кременчуцького учбово-виробниче підприємство Українське товариство сліпих ОСОБА_6 , колишнього працівника Кременчуцького учбово-виробниче підприємство Українське товариство сліпих ОСОБА_7 СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000111 було проігноровано, що є неприпустимим фактом та свідчить про завуальовані прояви корупції та відкритої бездіяльності. Скаржник зазначив, що під час винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження № 0000111 не проведено необхідних та достатніх слідчих дій направлених на прийняття законного та неупередженого рішення. Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження повинна бути достатньо мотивованою і при прийнятті рішення слідчим про закриття кримінального провадження повинні бути дотримані вимоги ст. 284 КПК України. Також п. 5 вказаної статті чітко визначено, що копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, чого дізнавачем здійснено не було, що є неприпустимим фактом та прямим порушенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Наголошує на грубому порушенні кримінального процесуального законодавства в частині безпідставного ненадання постанови слідчого про закриття кримінального провадження (відповіді). Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 наголошує, що постанова про закриття кримінального провадження № 0000111 за ознаками злочину передбачено ст. 190 КК України, винесена передчасно та підлягає скасуванню, оскільки дізнавачем не здійснено всіх заходів щодо збирання доказів в порядку ст. 91-94 КПК України та у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України та вимогам сталої практики Європейського суду з прав людини.

Скаржник ОСОБА_4 неодноразово викликався в судові засідання, однак в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, завчасно подав до суду заяву відповідно до якої просить судове засідання проводити за його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

Враховуючи строки розгляду зазначеної категорії справ визначені ст. 306 КПК України, приймаючи до уваги положення ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду, а також принцип диспозитивності та змагальності кримінального провадження (ст. 22, 26 КПК України), слідчий суддя вважає за можливе, розглянути справу за відсутності скаржника.

Дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки досудове розслідування проведено повно і всебічно та за результатами його проведення прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження

Слідчий суддя, вислухавши пояснення дізнавача, дослідивши наявні матеріли поданої скарги та матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Так, слідчим суддею достовірно встановлено, що СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснювало досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного 04.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, правова кваліфікація ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2023 за повідомленням підприємств, установ, організацій та посадових осіб внесено відомості такого змісту: «03.04.2023 року до ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, надійшла ухвала Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.03.2023 року про зобов`язання внести відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_4 через Урядовий контакт центр (гаряча лінія уряду) № ФИ-15387797 в котрій зазначено, що за інформацією наданою ОСОБА_8 директор ТОЗ ОСОБА_9 не являється особою з інвалідністю по зору, але є керівником ПОГ "Полтавське УВП "Полтаваелектро" УТОС, м. Полтава, вул. гетьмана Сагайдачного, б. 6, та керівником Кременчуцьке УВП УТОС, м. Кременчук, вул. Майора Борищака, б. 2216 та як незряча особа являється членом президії ЦП УТОС і тому, не будучи незрячим - незаконно отримує державну пенсію по інвалідності».

Постановою дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_10 від 22.05.2023 кримінальне провадження №0000111 від 04.04.2023 закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.07.2023 вищезазначену постанову старшого дізнавача скасовано. В обґрунтування рішення зазначено, що органом дізнання не було направлено запит до медичного закладу, з метою отримання копій документів щодо оформлення ОСОБА_5 , як особи з інвалідністю зору. Також, зазначено, що в рамках даного кримінального провадження всіх необхідних слідчих дій проведено не було, дана постанова не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не було вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

20.11.2023 року начальник СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 виніс постанову, відповідно до змісту якої кримінальне провадження №0000111 від 04.04.2023 закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.01.2024 вищезазначену постанову старшого дізнавача скасовано. В обґрунтування рішення зазначено, наявний в матеріалах кримінального провадження № 0000111 лист Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» від 26.09.2023 року № 989 щодо наявності у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 груп інвалідності не є належним доказом у розумінні КПК. Також, зазначено, що в рамках даного кримінального провадження всіх необхідних слідчих дій проведено не було, дана постанова не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не було вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

З постанови начальника СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження від 19.11.2024 вбачається, що кримінальне провадження № 0000111 від 04.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи постанову, начальник СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 посилався на те, що у кримінальному провадженні № 0000111 від 04.04.2023, не встановлено суб`єктивної сторони, об`єкту та об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судовим розглядом встановлено, що при проведенні досудового розслідування слідчим було дотримано положення ст. 9 КПК України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставин кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого.

Частиною 1 ст. 40-1 КПК України передбачено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування було здійснено необхідні заходи для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування. Оцінивши зібрані в ході проведення досудового розслідування докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, начальник СД ВП№1 дійшов правильного висновку про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки у діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КПК України.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_12 , яка працює на посаді в.о. головного бухгалтера Кременчуцького УВП УТОС вказала, що ОСОБА_5 на момент допиту працював на посаді в.о. директора Кременчуцького УВП УТОС та мав інвалідність другої групи пов`язану з проблемами із зором.

Допитаний в якості свідок ОСОБА_5 вказав, що він має статус особи з інвалідністю по зору II групи, який викликаний фізичними вадами з дитинства. Лікування по зору він проходить із самого дитинства. За результатами останніх операцій, шляхом встановлення імплантів, в нього частково відновлена можливість бачити, що дозволяє йому керувати автомобілем та носити пристрій для відстрілу гумовими кулями, дозволи на що він отримав у встановленому законом порядку. Вказані операції не є підставою для зняття з нього статусу особи з інвалідністю. Внаслідок багато численних звернень ОСОБА_4 та його родича питання отримання ним статусу особи із інвалідністю неодноразово досліджувалась, зокрема в 2023 році проведена перевірка МО3 та МСЕК у Полтавській області.

Також, допитаний в якості свідка ОСОБА_6 вказав, що він має по життєву інвалідність, яка пов`язана з проблемами із зором. Водієм категорії ОСОБА_13 , ОСОБА_14 він являється із 1990 року, наразі зір є достатнім для керування транспортним засобом. Орієнтовно в 1992 році йому проводили кілька операцій на обох очах, тому зір не погіршується.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що раніше він працював на Кременчуцькому УТОС начальником техвідділу до 2022 року, після чого звільнився за власним бажанням. Вказав, що має III групу інвалідності по зору з кінця 2015 року. Має вади із зором, які стосуються лише одного ока, що дозволяє керувати власним транспортним засобом. Періодично проходить медогляди (в останнє 20.07.2023), проте наявні проблеми із зором не піддаються лікуванню.

Окрім того, у рамках досудового розслідування був допитаний свідок ОСОБА_15 , яка працює на посаді лікаря-методиста. Остання зазначила, що особисто не знайома із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , але знає про їх існування завдяки медико-експертним справам по кожному із них, тому що кожен із них має групу по інвалідності. ОСОБА_6 вперше оглянутий спеціалізованою офтальмологічною МСЕК 21.02.2017 після чого визнаний особою із інвалідністю II групи по зору від загального захворювання безстроково. ОСОБА_7 вперше оглянутий спеціалізованою офтальмологічною МСЕК 23.06.2016 після чого визнаний особою із інвалідністю III групи по зору від загального захворювання безстроково. ОСОБА_5 вперше оглянутий спеціалізованою офтальмологічною МСЕК 30.10.2013 та визнаний особою із інвалідністю III групи по зору з дитинства, після чого при огляді 29.10.2015 визнаний особою із інвалідністю III групи по зору з дитинства безстроково. 08.12.2016 визнаний особою із інвалідністю II групи по зору від загального захворювання безстроково. Вказала, що 06.09.2023 здійснено контрольний розгляд медико-експертних справ ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Рішення про встановлення груп інвалідності по кожному із них підтверджено, такі рішення прийняті відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу та Положення порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 №1317, затвердженої Наказом МОЗ України від 05.09.2011 № 561.

В судовому засіданні встановлено, що дізнавачем неодноразово були направлені запити до КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради», ТСЦ МВЧ №5342, ГУ ПФУ в Полтавській області та медичних закладів, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального правопорушення й отримано відповіді з вищезазначених установ.

Також, дізнавачем було вилучено в КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради» копії медико-експертних справ ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з яких вбачається, що 06.09.2023 року обласною транспортно-радіологічною МСЕК здійснено контрольний розгляд відповідних медико-експертних справ за результати якого рішення про встановлення груп інвалідності по зору від загального захворювання відносно вищезазначених осіб безтерміново підтверджено та відповідає Положенню про медико-соціальну експертизу та Положенню про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на підставі зібраних у справі доказів, начальник СД ВП№1, надавши їм належну правову оцінку, цілком обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнані особами з інвалідністю у встановлено законодавством порядку, а отже останні відповідно до діючого законодавства мають право для призначення відповідного виду пенсії, тому в їх діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя не бере до уваги твердження скаржника щодо не проведення допиту ОСОБА_16 , оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з метою встановлення особи останнього, його місцезнаходження та допиту в якості свідка з приводу обставин викладених у звернені ОСОБА_4 начальником СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 неодноразово були надані доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40-1 КПК України.

З листа за підписом т.в.о. начальника ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_17 від 09.01.2024 за №33/115/108/01/08-2024 вбачається, що за допомогою системи «Аркан» встановлено, що ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , перетнув державний кордон 09.03.2022 року в пункті перетину «Краківець» в польській ділянці кордону в напрямку «виїзд».

Також, в судовому засіданні встановлено, що на електронну адресу скаржника, яку останній зазначав у свої зверненнях, неодноразово були направленні виклики до ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області для участі у проведення слідчих (процесуальних) дій, а саме допиті в якості свідка по кримінальному провадженні № 0000111 з метою встановлення всіх обставин, на які останній не з`являвся.

Слідчий суддя зауважує, що необхідність у проведенні слідчих, процесуальних дій у кримінальному провадженні є тоді, коли матеріали провадження містять ознаки кримінального правопорушення і не зібрано достатніх доказів які підтверджують вину особи у його вчиненні або їх недостатньо для висновку про відсутність події чи складу кримінального правопорушення. За наявності достатніх підстав для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження має бути негайно закрите, що і має місце в досліджуваному випадку, а тому посилання скаржника на не проведення необхідних слідчих дій позбавлені підстав.

Аналогічна позиція висвітлена в ухвалі Полтавського апеляційного суду від 17 квітня 2024, справа № 537/3246/23.

Усе наведене вище підтверджує дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки дізнавачем доказів згідно з вимогами ст. 94 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що начальником СД ВП№1 прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, будь-яких нових доказів, які б давали підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження матеріали скарги не містять.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що начальник сектору дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 , приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, оцінив зібрані в кримінальному провадженні докази з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийняв відповідне обґрунтоване процесуальне рішення щодо закриття кримінального провадження, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та оголошено 20.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1