Номер провадження 11-кп/816/1381/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Зловживання владою або службовим становищем
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 вересня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиному реєстру досудових розслідувань за № 0000640 від 29 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, повернуто прокурору,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 від 29 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

16 вересня 2024 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми вказаний обвинувальний акт повернуто прокурору, оскільки не зрозуміло, де саме було вчинено кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України, а саме не зазначено конкретне місце його вчинення та фактичні обставини вчинення злочину ОСОБА_7 .

З таким висновком суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 вересня 2024 року у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при її постановленні. Призначити в кримінальному провадженні новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, прокурор зазначає про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, яке нерозривно пов`язано із перебування його на посаді директора ДП «Сумський агролісгосп» Сумського ОКАП «Сумиоблагроліс».

Так, займаючи вказану посаду, ОСОБА_7 відповідно до установчих документів, був найвищою посадовою особою, наділеною повноваженнями діяти без довіреності від імені Дочірнього підприємства та представляти його інтереси в органах державної влади, органів місцевого самоврядування, інших організаціях, підприємствах, установах, закладах, судових органах усіх рівнів, у відношенні з юридичними особами та фізичними особами.

ДП «Сумський агролісгосп», яке ОСОБА_7 очолював упродовж січня-вересня 2022 року, мало незмінне місце знаходження, закріплене у його Статуті (м. Суми проспект Перемоги, буд. 2 а), що знаходиться на території Ковпаківського району м. Суми.

Окрім цього, згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, пов`язаного з укладенням ним, як директора та представника ДП «Сумський агролісгосп», офіційних документів - договорів із продажу деревини за цінами, значно нижчими від існуючих на час продажу ринкових цін та в обхід процедури проведення електронних торгів.

У ході досудового розслідування фактів фальсифікації договорів купівлі-продажу, які могли бути скоєні за будь-якою іншою адресою, не встановлено.

Таким чином, обвинувальний акт у кримінальному провадженні містить достатні відомості про місце вчинення кримінального правопорушення та інші його фактичні обставини, які дають можливість однозначно встановити, що кримінальне правопорушення вчинене саме на території Ковпаківського району м. Суми та підсудне Ковпаківському районному суду міста Суми.

Судом не взято до уваги, що обставина, пов`язана із не зазначенням у обвинувальному акті поштової адреси розташування ДП «Сумський агролісгосп», само по собі не впливає на визначення місця вчинення злочину та жодним чином не перешкоджає початку судового розгляду на підставі обвинувального акту, який надійшов до суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, прокурора у кримінальному провадженні, який подану апеляційну скаргу підтримав та просили її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У приписах ст. 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акту прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим зазначених вимог процесуального закону.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не просто формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, колегія суддів доходить висновку про його відповідність вищевказаним положенням кримінального процесуального закону.

Так, зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вбачається, що у ньому міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, їх правова кваліфікація із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладено не конкретно та не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, спростовується зазначеними у ньому ж відомостями, які прокурор вважає встановленими.

Так, відповідно змісту обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, у період його перебування на посаді директора ДП «Сумський агролісгосп» Сумського ОКАП «Сумиоблагроліс».

У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, так як правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого злочину в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, проте, відносно формулювання обвинувачення та інших складових обвинувального акта немає в законі будь - яких застережень чи вимог, тобто зазначається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор. Спосіб же викладення формулювання обвинувачення та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який відповідно, до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Колегія суддів зважає на те, що ДП «Сумський агролісгосп» Сумського ОКАП «Сумиоблагроліс» за своїм статусом є юридичною особою, що зареєстрована та розташована за чітко визначеними адресою: м. Суми проспект Перемоги, буд. 2а, і ця інформація може бути без будь-яких перешкод з`ясована з відкритих джерел.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що підставою для повернення обвинувального акта прокурору є не будь-яка формальна невідповідність його вимогам закону, а лише ті недоліки, що унеможливлюють призначення справи до розгляду, чого у даному випадку не вбачається.

В свою чергу, місце, час, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час судового розгляду по суті.

В той час, як кримінальний процесуальний закон передбачає, що під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення кримінальних правопорушень повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частин статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинувачених.

Тобто, вирішуючи питання про відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, суд не вправі вирішувати ті питання, які вирішуються при розгляді кримінального провадження по суті.

Отже, повертаючи обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 прокурору з вказаних підстав, суд першої інстанції вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

Таким чином, твердження суду першої інстанції про неповноту викладених в обвинувальному акту фактичних обставин кримінального правопорушення є безпідставними та не відповідають дійсності, натомість, формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 , є чітким та конкретним, із зазначенням місця, часу та способу вчинення кримінального правопорушення, а також форми вини та мотиву кримінального правопорушення, з його змісту зрозуміло, в чому саме обвинувачується особа, натомість, відсутність в обвинувальному акті зазначення адреси місця вчинення кримінальних правопорушень, на яку посилається суд в якості однієї з підстав для повернення обвинувального акту прокурору, не може бути підставою для висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення; зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідками підготовчого засідання обвинувальний акт у зв`язку з неконкретним викладенням фактичних обставин вчиненого, неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №273/1053/17).

Відтак, вказані судом першої інстанції обставини є суто формальними підставами для повернення обвинувального акту, оскільки не позбавляють суд можливості призначити матеріали даного кримінального провадження до судового розгляду.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору, прийняте за результатами підготовчого судового засідання, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки при його постановленні не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

Також, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Враховуючи зазначене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийнявши рішення про повернення прокурору обвинувального акту виніс передчасне і необґрунтоване судове рішення, яке не може вважатися законним, та є таким, що ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КРК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції і призначення нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 вересня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000640 від 29 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, повернуто прокурору, скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4