Справа № 478/1577/24 Провадження №1-в/478/492/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2024 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка Миколаївської області подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого :
До суду подано подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому вони просять суд вирішити питання щодо приведення вироків до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, подання підтримав, просив задовольнити зазначене клопотання.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав, вважає що подання є обргунтованим та підлягає задоволенню.
Засуджений про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просить розгляд подання установи виконання покарань розглядати без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.
Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до вироку від 07.07.2023 Баштанського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.184, ч.4 ст.70, ст.71 КК України. Його дії було кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України за те, що він на початку травня 2021 року по 05.11.2021 року ОСОБА_4 , скоїв злочин чим завдав збитки за ч.2 ст.185 КК України на суму 686 грн. 18 коп., 1419 грн. 10 коп. , що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення. За ч.3 ст.185 КК України за те, що він 07.09.2021 року завдав збитки на суму 1500,20 грн, 08.09.2021 року завдав збитки на суму 2654,05 грн, що складає за одним епізодом більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення. За ч.4 ст.185 КК України за те, що він на початку березня 2022 року завдав збитки на суму 3987,54 грн, що складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.
Відповідно до вироку від 18.10.2021 Баштанського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, за яким на початку травня 2021 року завдав збитки на суму 509 грн. 58 коп, що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першоїстатті 537 цього Кодексу.
Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другоюстатті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зазначеним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст.185,190,191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для працездатної особи станом на час вчинення злочину становить 2481 грн.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум для працездатної особи станом на час вчинення злочину становить 2600 грн.
Таким чином, на засудженого розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, за вказаним вироком
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Покарання призначається за конкретною частиною та статтею КК України.
Відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
При цьому, суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.
Відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про приведення вироків щодо засудженого у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX підлягає до задоволення.
На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 336, 537,539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком від 18.10.2021 Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки , від покарання у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком від 07.07.2023 Баштанського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, від покарання у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.
Важати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,засудженим за вироком від 07.07.2023 Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України (по епізодам фактів крадіжки 07.09.2021 року ) до 4 років позбавлення волі, за ч.4 ст.185 КК України ( по епізоду факту крадіжки в березні 2022) до 6 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1