Єдиний унікальний номер 317/6590/24
Провадження № 1-кп/317/551/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000453 від 19 листопада 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Булавиньке, м. Єнакієво, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, військовослужбовця, солдата, який проходить службу у Збройних Силах України на посаді водія взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2023 за ч. 4 ст. 409, 69 КК України призначено покарання у вигляді службового обмеження військовослужбовцю строком на 2 роки.,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою № 340 Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року, в жовтні 2024 року, більш точного часу, в ході досудового розслідування не встановлено, через мережу інтернет умисно придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.10.2024 на своє ім`я, для подальшого його використання, усвідомлюючи при цьому, що він являється особою, яка не має права керувати транспортним засобом.

Після чого 15 жовтня 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , у невстановленому місці та неустановленої особи отримав вищевказане посвідчення та почав його незаконно використовувати, до моменту зупинення працівниками поліції.

Так, 18 листопада 2024 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 перетинаючи блокпост 3-07 за адресою: Запорізька область, Запорізький район, поблизу с. Новоолександрівка, керуючи транспортним засобом марки Mercedes Benz Vito, н.з. « НОМЕР_3 » був зупинений працівниками поліції, які в ході перевірки виявили, що ОСОБА_3 використовує підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.10.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Так, у наданому на дослідження бланку посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 встановлено, що воно не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, тим самим ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Копію обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000453 від 19.11.2024, копію реєстру матеріалів досудового розслідування та копії матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 отримали 13.12.2024, що підтверджується наявними в матеріалах справ розписками.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Згідно із заявою ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд, згідно із вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з приписами ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззаперечне визнання своєї винуватості, прийняття участі у відсічі збройної агресії РФ.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винуватого, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та щиро розкаявся, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, тож суд вважає, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу.

Положеннями ч.1 ст. 71 КК України встановлено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_3 вчинив будучи засудженим вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2023 за ч. 4 ст. 409, 69 КК України до службового обмеження військовослужбовця строком на 2 роки.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 72 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень або вироків у виді виправних робіт або службових обмежень для військовослужбовців складанню підлягають лише строки цих покарань.

Таким чином, вирок Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 409, 69 КК України до 2 років службового обмеження підлягає самостійному виконанню.

Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на дані які характеризують особу обвинуваченого, визнання ним вини та відношення останнього до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати по справі вказані на суму 3183,60 грн. за проведення судово-технічної експертизи. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані із залученням експертів

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Щодо запобіжного заходу, то перед судом сторонами не поставлено питання про його обрання. Обвинуваченому такий захід не обирався, тому у суду немає підстав для його застосування.

Прокурором подано суду матеріали кримінального провадження № 0000453 щодо ОСОБА_3 , зібрані за вимог КПК України, які підлягають зберіганню разом зі справою.

Керуючись ч. 4 ст. 358 КК України, ст.ст. 12, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2023 про призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 409, 69 КК України у вигляді службового обмеження військовослужбовцю строком на 2 роки виконувати самостійно.

Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000453 від 19 листопада 2024 року щодо ОСОБА_3 зберігати у даній справі.

Речові докази: бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 та диск DVD-R на якому знаходиться файл з назвою «0000453»- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 3183, 60 грн. (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку направити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1