УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року місто Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

встановив:

10 березня 2025 року слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, що 05.03.2025 близько 19 год. 01 хв на вул. Устилузькій, 155, м. Володимир, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. с. Федорівка, надав неправомірну вигоду наряду поліції "Вояж" 11 у сумі 200 доларів США за непритягнення до відповідальності за порушення вимог ст. 130 КУпАП.

06.03.2025 відомості про вказаний факт, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування №0000202, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 05.03.2025, за адресою: поруч будинку №155, по вул. Устилузькій в м. Володимир, де був розташований службовий автомобіль марки «Toyota» р.н.з. НОМЕР_1 , в котрому на передньому сидінні, було виявлено дві купюри номінал 100 доларів США, серія LB 11522527W, PH 08299861C, які в подальшому були вилучені та поміщенні в сейф-пакет НПУ WAR 1926400.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені вищевказані грошові кошти а саме: дві купюри номінал 100 доларів США, серія LB 11522527W, PH 08299861C вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучені грошові кошти є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України та підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участі ряду слідчих дій та судових експертиз, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Вважає, що вищевказані речі підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням з метою збереження їх як речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У судове засідання старший слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник майна, ОСОБА_4 в судове засідання не з?явився.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2025 близько 19 год. 01 хв на вул. Устилузькій, 155, м. Володимир, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. с. Федорівка, надав неправомірну вигоду наряду поліції "Вояж" 11 у сумі 200 доларів США за непритягнення до відповідальності за порушення вимог ст. 130 КУпАП.

06.03.2025 відомості про вказаний факт, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування №0000202, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 05.03.2025, за адресою: поруч будинку №155, по вул. Устилузькій в м. Володимир, де був розташований службовий автомобіль марки «Toyota» р.н.з. НОМЕР_1 , в котрому на передньому сидінні, було виявлено дві купюри номінал 100 доларів США, серія LB 11522527W, PH 08299861C, які в подальшому були вилучені та поміщенні в сейф-пакет НПУ WAR 1926400 Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;?

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи те, що вилучені 05.03.2025 року, під час проведення огляду місця події дві купюри номінал 100 доларів США, серія LB 11522527W, PH 08299861C є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України та підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участі ряду слідчих дій та судових експертиз, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані речі, є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

За таких обставин справи приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

На підставі ст.ст.40, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт дві купюри номінал 100 доларів США, серія LB 11522527W, PH 08299861C, котрі були вилучені 05.03.2025 в ході проведення огляду місця події у службовому автомобілі марки «Toyota» р.н.з. НОМЕР_1 , який був розташований поруч будинку №155, по вул. Устилузькій в м. Володимир Волинської області, власником зазначених коштів являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

м.н. НОМЕР_2 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчі (процесуальні) дії, в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області ОСОБА_5