Справа № 137/1115/24
Провадження №11-кп/801/320/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого

в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000302, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2024 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Клембівка Ямпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з базовою Середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 29.10.2015 Ямпільським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки;

- 25.01.2016 Ямпільським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

- 10.03.2016 Ямпільським районним судом Вінницької області за ст. 395, 70 ч.4, 72 ч. 1 КК України до 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі;

- 30.08.2024 Літинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Літинського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів частково зарахувавши покарання за попереднім вироком Літинського районного сулу Вінницької області від 30.08.2024, покарання призначено у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня затримання на виконання вироку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 13631 (тринадцять тисяч шістсот тридцять одну) гривню 04 копійки.

Судом установлено, що Обвинувачений ОСОБА_7 , 30.03.2024 близько 14:40 год, перебуваючи у будинку за адресою АДРЕСА_1 , почав агресивно себе поводити по відношенню до гр. ОСОБА_9 , яка є бабусею його дружини та разом проживає, вчиняти відносно неї протиправні дії, а саме: залякувати та погрожувати фізичною розправою, через що ОСОБА_9 почала боятися за своє життя та здоров`я.

Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_7 , ОСОБА_9 зателефонувала на спец лінію «102» та повідомила про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_7 з метою недопущення повторних фактів вчинення домашнього насильства у майбутньому.

Так, 25.10.2023 близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи у будинку за адресою АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї відносно ОСОБА_9 , а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою, що мало значний психотравмуючий характер для ОСОБА_9 , який супроводжувався періодично виникаючими емоційними переживаннями негативного спектру: тривоги, страху, приниження, сорому.

Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , перебуваючи у будинку, побоюючись за своє життя та здоров`я, зателефонувала на спец лінію «102», до якої повідомила про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_7 . В результаті розгляду даного повідомлення, 25.10.2023 працівниками поліції складено проколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ №823667 за ч.2 ст. 173-2 та ч.2 ст. 187 КУпАП відносно ОСОБА_7 , який у подальшому направлено на розгляд до Літинського районного суду Вінницької області, а також роз`яснено норми чинного законодавства ОСОБА_7 , з метою недопущення повторних фактів вчинення домашнього насильства у майбутньому.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 29.11.2023 по справі №137/1377/23 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, фактами вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_9 , що мало місце 25.10.2023.

Крім того, 08.02.2024 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 не звертаючи уваги на попередні проведені із ним профілактичні бесіди щодо недопущення домашнього насильства, перебуваючи у будинку спільно із ОСОБА_9 знову почав агресивно себе поводити та вчиняти протиправні дії, а саме застосовував фізичне насильство, що мало для ОСОБА_9 значний психотравмуючий характер, який супроводжувався періодично виникаючими емоційними переживаннями негативного спектру: тривоги, страху, приниження, сорому.

Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_7 , ОСОБА_9 побоюючись за своє життя та здоров`я, зателефонувала на спец лінію «102» та повідомила про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_7 . За результатами розгляду даного повідомлення, працівниками поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ №772740 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_7 , який у подальшому направлено на розгляд до Літинського районного суду Вінницької області, а також роз`яснено норми чинного законодавства ОСОБА_7 , з метою недопущення повторних фактів вчинення домашнього насильства у майбутньому.

Крім того, 12.02.2024 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 , не звертаючи уваги на попередні проведені із ним профілактичні бесіди щодо недопущення домашнього насильства, перебуваючи у будинку спільно із ОСОБА_9 вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно останньої, а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою

Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_7 , ОСОБА_9 побоюючись за своє життя та здоров`я, зателефонувала на спец лінію «102» та повідомила про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_7 . За результатами розгляду даного повідомлення, працівниками поліції складено проколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ №771588 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_7 , який у подальшому направлено на розгляд до Літинського районного суду Вінницької області.

За результатами розгляду вищевказаних протоколів, постановою Літинського районного суду Вінницької області від 22.02.2024 по справі №137/219/24 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за фактами вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_9 , що мало місце 08.02.2024 та 12.02.2024.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи встановлено, що у ОСОБА_9 наявні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчинення домашнього насильства ОСОБА_7 , що виражалось у вживанні нецензурною лексики та погроз фізичною розправою. Ситуація, що досліджується у справі є психотравмувальною для особи ОСОБА_9 , її завдано моральні страждання за умов ситуації, а саме вчинення відносно неї домашнього насильства ОСОБА_7 , що виражалось у вживанні нецензурної лексики та погроз фізичною розправою, що досліджуються у справі.

Таким чином, у період часу з 25.10.2023 по 12.02.2024 ОСОБА_7 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_9 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право неповагу до його гідності та вимог ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з метою погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_9 , систематично, на протязі тривалого часу вчиняє домашнє насильство відносно останньої, які виражаються у психологічному насильстві: словесні образи та нецензурні висловлювання, приниження людської честі та гідності, погрози в бік потерпілої, в результаті чого ОСОБА_7 , завдає систематичні психологічні страждання та дана сімейна ситуація для останньої має психотравмувальний характер, супроводжується періодично виникаючими емоційними переживаннями негативного спектру: тривоги, страху, приниження, сорому.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Літинського районного суду Вінницької області від 17.12.2024 в частині призначення покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить винести нове рішення, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень покарання призначити шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Літинського районного сулу Вінницької області від 30.08.2024 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Також просить виключити вказівку про зарахування у строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні ОСОБА_7 покарання, не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив йому покарання, яке за своєю м`якістю є явно несправедливим, не є достатнім для його виправлення. Зокрема суд не врахував, що обвинувачений негативно характеризується, має ряд непогашених судимостей.

Окремо прокурор вказує на те, що призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень місцевий суд не визначив принцип призначення покарання (поглинення, часткове або повне складення покарань). Окрім того суд не врахував, що за попереднім вироком ОСОБА_7 покарання не відбував, через що відсутні підстави для зарахування останньому у строк покарання частково відбутого покарання з попереднім вироком.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити у повному об`ємі.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора вважаючи вирок місцевого суду в тому числі в частині призначеного покарання законним і обґрунтованим.

Інші учасники судового провадження будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання не з`явились, про поважність причин неприбуття суд не повідомили. З огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України така обставина не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі прокурора не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Висновки щодо призначеного покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості (є явно несправедливим) суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018 (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як установив суд першої інстанції, ОСОБА_7 вчинив нетяжкий злочин, визнав провину у вчиненому, при цьому раніше неодноразово судимий, негативно характеризується за місцем проживання. Судом також враховано думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання.

Такі дані про особу обвинуваченого у сукупності з встановленими обставинами провадження та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення очевидно давали суду підстави для призначення найсуворішого виду покарання, передбаченого санкцією статті закону про кримінальну відповідальність (позбавлення волі), проте у мінімальному розмірі. Таким чином призначене обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК України слід вважати таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання та буде достатнім для виправлення і перевиховання винного.

Висновки щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність.

Проте під час апеляційного перегляду установлено таке неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення із ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції.

Як убачається із встановлених фактичних обставин, продовжуване кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за яким ОСОБА_7 засуджений оскаржуваним вироком, вчинене останнім в період з 25.10.2023 по 30.03.2024, тобто до ухвалення попереднього вироку Літинським районним судом Вінницької області від 30.08.2024.

За таких обставин остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень необхідно призначати за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, якою визначено, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті.

У свою чергу ч. 1 ст. 70 КК України визначено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином закон про кримінальну відповідальність визначає три принципи призначення покарань за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

У кожному випадку застосування конкретного принципу призначення покарань за сукупністю кримінальних правопорушень має бути належним чином умотивоване у вироку суду.

Зазначені норми місцевим судом не дотримані, адже у вироку не зазначено принцип призначення остаточного покарання.

У даному ж провадженні на переконання апеляційного суду необхідно застосувати принцип часткового складання покарань за цим вироком та попереднім вироком Літинського районного суду Вінницької області від 30.08.2024.

Окрім того за правилами ч. 4 ст. 70 КК України у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

У даному провадженні установлено, що за попереднім вироком Літинського районного суду Вінницької області від 30.08.2024, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, останній покарання не відбував, внаслідок чого рішення місцевого суду про зарахування ОСОБА_7 у строк остаточно призначеного покарання частини відбутого покарання за попереднім вироком не ґрунтується на законі та таке рішення підлягає виключенню з резолютивної частини судового рішення.

Окрім того установлено, що на момент апеляційного розгляду ОСОБА_7 затриманий та відбуває покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 30.08.2024.

У зв`язку з цим початок строку покарання за цим вироком необхідно рахувати з дня його ухвалення.

Керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 413, 420 КПК України апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000302, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2024 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України скасувати в частині призначення покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Ухвали в цій частині новий вирок.

Призначити покарання ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_7 призначити шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Літинського районного суду Вінницької області від 30.08.2024 у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

З резолютивної частини вироку виключити вказівку суду про зарахування у строк покарання ОСОБА_7 частково відбуте покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 30.08.2024.

Початок строку покарання ОСОБА_7 рахувати з дня ухвалення вироку Вінницьким апеляційним судом з 20.02.2025.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: