Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2685/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002654, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 201-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002654, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 201-2 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене 19.02.2025 в ході проведення обшуку автомобіля марки «FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , а також на вказаний автомобіль.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, у якому клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому.

Представник власника майна БФ «Спонсорика» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій також зазначив, що не заперечує щодо задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, а тому, з урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без їх участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч.10, ч.11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002654, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 201-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

В ході досудового розслідування встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому термін дії воєнного стану Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався та він діє по теперішній час.

Разом із цим, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 07.03.2024, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку з метою власного збагачення, шляхом продажу предметів гуманітарної допомоги, а саме транспортних засобів, ввезених на територію України в спрощеному порядку, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №953 від 05.09.2023 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану» та до вказаної протиправної дії вона залучила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інших невстановлених на теперішній час осіб.

Так, встановлено, що для реалізації протиправної діяльності ОСОБА_4 разом з невстановленими на теперішній час особами розробила злочинний план, який полягав у ввезені на територію України транспортних засобів під видом гуманітарної допомоги для використання благодійною організацією «Благодійний фонд «Центр хелп груп» (), та подальшому продажі вказаних транспортних засобів фізичним особам, в тому числі військовослужбовцям Збройних Сил України за готівкові грошові кошти.

З метою реалізації своєї протиправної діяльності ОСОБА_4 разом з невстановленими на теперішній час особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 07.03.2024, незаконно заволоділа кваліфікованим електронним підписом керівника «Благодійний фонд «Центр хелп груп» () ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про смерть №4335 від 08.03.2024), та в умовах дії воєнного стану організувала прибуття до місця перетину державного кордону у пунктах пропуску в межах зони діяльності Державної митної служби України транспортних засобів FORD, VIN НОМЕР_1 та «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_3 , а також подальше ввезення вказаних транспортних засобів на митну території України як гуманітарної допомоги, отримувачем якого є благодійна організація «Благодійний фонд «Центр хелп груп» ().

В подальшому, продовжуючи реалізація свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що такі транспортні засоби є предметом гуманітарної допомоги та чинним законодавствам існує заборона щодо їх продажу та передбачена відповідальність за такі дії, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.02.2025, доручила ОСОБА_5 підшукати покупців на транспортні засоби.

17.02.2025, маючи інформацію від свого знайомого про те, що ОСОБА_5 здійснює продаж автомобілів, ОСОБА_7 , який мав на меті придбати транспортні засоби для власних потреб, у тому числі для подальшої безоплатної їх передачі Збройним силам України, звернувся до останнього.

Того ж дня між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було проведено зустріч за адресою м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 4-А, під час якої ОСОБА_5 провів демонстрацію наявних для продажу автомобілів, зокрема, двох транспортних засобів FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 та «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_3 та повідомив, що вартість транспортних засобів встановлена ОСОБА_4 , від якої існує необхідність в отриманні дозволу щодо їх продажу.

У подальшому, в цей же день ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_4 , від якої отримав дозвіл на придбання вищевказаних транспортних засобів за 16 800 доларів США, а ОСОБА_5 - вказівку про їх продаж.

За вказівкою ОСОБА_4 . 19.02.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 4-А, зустрівся з ОСОБА_7 та передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 16 800 доларів США, як оплату за купівлю транспортних засобів FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 та «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_3 , які є предметом гуманітарної допомоги.

У результаті вказаних кримінально протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші невстановлені на теперішній час особи фактично отримали та змогли розпоряджатися незаконним прибутком у розмірі 16 800 доларів США, що згідно з п.2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значний розмір.

19.02.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України, а саме у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану.

Крім того, 19.02.2025 слідчим, на підставі постанови про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді, проведено обшук автомобіля марки «FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено: митну декларацію, два техпаспорти та ключі від вказаного автомобіля; ключі від автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_3 , що належать БО «БФ «Центр хелп груп» (); грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 168 штук: вилучено сам автомобіль «FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 .

Відповідно до митної декларації автомобіль марки «FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , належить БФ «Спонсорика» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Деревообробна, 9).

Постановою слідчого від 19.02.2025 усі вилучені речі та предметі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 20.02.2025 надано дозвіл на проведення вказаного обшуку.

Таким чином, наведене вище свідчить про те, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі та транспортний засіб є предметом злочину та є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч.ч.1,2,3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на автомобіль марки «FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , що належать БФ «Спонсорика» (), а також вилучені 19.02.2025 в ході обшуку вказаного автомобіля митну декларацію, два техпаспорти та ключі від вказаного автомобіля, ключі від автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_3 , а також грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 168 штук.

З метою забезпечення можливості органу досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч.1 ст. 2 КПК України, оцінивши в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя визнає за можливе задовольнити подане прокурором клопотання про арешт майна в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002654, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 201-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , який належить БФ «Спонсорика» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Деревообробна, 9), а також на майно, яке було виявлено та вилучене 19.02.2025 під час проведення обшуку вказаного автомобіля, а саме на:

- митну декларацію, два техпаспорти та ключі від автомобіля «FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 ;

- ключі від автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_3 , що належать БО «БФ «Центр хелп груп» ();

- грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 168 штук.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1