печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4009/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2025 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах управління захисту інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 25.01.2024, а сааме на грошові кошти в сумі 5600 дол. США та 215 000 грн., виявлені і вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор вказує, що у зв`язку із визнанням вилучених грошових коштів речовим доказом у кримінальному провадженні, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки, на його думку, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що грошові кошти є доказами вчинення злочину із наведених у клопотанні обставин.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав повністю з підстав, викладених у ньому.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмові заперечення, проти задоволення клопотання заперечив, послався на його необґрунтованість, а також те, що власник майна ОСОБА_5 не має відношення до кримінального провадження а правомірність походження коштів підтверджується відповідними доказами. Окрім того, звертає увагу на повторне звернення прокурора про накладення арешту на вказані грошові кошти, що, на думку сторони захисту, спрямовано виключно на уникнення виконання рішень слідчих суддів, якими вже було скасовано арешт на вказані грошові кошти та зобов`язано повернути їх власнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка учасників судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали клопотання, письмові заперечення сторони захисту, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000007, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 236, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Зокрема, до ЄРДР внесено відомості про те, що службові особи суб`єктів господарювання вчиняють порушення правил екологічної безпеки, що призвело до екологічного забруднення значних територій та інших тяжких наслідків.

Під час досудового розслідування встановлено, що на території земельних ділянок у смт. Димер Київської області з кадастровими номерами :11:169:0002 (користувач - Комунальне підприємство «Димерський комбінат комунальних підприємств»), :11:169:0956 (власник ОСОБА_6 ), :11:169:0955 (власник ОСОБА_7 ), :11:169:0957 (власник ОСОБА_8 ) розташоване сміттєзвалище твердих побутових відходів.

При цьому, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером: :11:169:0002, яка є державною власністю та перебуває у користуванні Комунального підприємства «Димерський комбінат комунальних підприємств» - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури. Площа: 7,135 га.

25.07.2024 проведено огляд земельних ділянок за результатами якого встановлено факт засмічення, забруднення, нецільового використання земельних ділянок тощо, внаслідок чого завдано шкоду на загальну суму 101 690 948,88 грн.

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

18.07.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

25.07.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено, у числі іншого, наступне майно: кошти в сумі 5600 дол. США; кошти в сумі 215 500 грн.

25.07.2024 вилучені кошти визнано речовими доказами.

09.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на вказані кошти.

19.11.2024 постановою прокурора матеріали досудових розслідувань № 0000537 та № 0000007 об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно № № 0000007.

05.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва арешт на грошові кошти,накладений 09.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва - скасовано.

Скасовуючи арешт вказаних грошових коштів, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно ОСОБА_5 не здійснюється досудове розслідування, не пред`явлено підозру, до органу досудового розслідування вона не викликалася, вказане дало підстави вважати, що остання відношення до розслідування кримінального правопорушення не має. Окрім того, в ході проведення обшуку та після виявлення зазначених вище грошових коштів, ОСОБА_5 повідомила, що вони були передані їй її батьками від продажу квартири, також було надано відповідні докази правомірності їх походження, зокрема заявою матері ОСОБА_5 - ОСОБА_9 та договором купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт грошових коштів повторно.

В контексті цього, слідчий суддя звертає увагу на відсутність у доданих до клопотання прокурора матеріалах додаткових доказів чи обставин, зазначених у самому клопотанні, які змінилися після скасування арешту на зазначене вище майно ухвалою слідчого судді від 05.12.2024 у справі № 757/51482/24-к, та що зумовлювало б накладення повторного арешту.

Так, повторне накладення арешту на одне й те саме майно на підставі тих же доводів і доказів, які були покладені в основу первинного клопотання про накладення арешту, є порушенням процесуального законодавства, а саме ст. 16, 21 КПК України та права власності саме через призму сутності res judicata, як елемента принципу правової визначеності.

Таким чином, наданими слідчому судді матеріалами не підтверджені посилання клопотання прокурора, які ним наведені в обґрунтування необхідності накладення повторного арешту на грошові кошти.

Таким чином, оскільки прокурором при зверненні із клопотання про арешт майна на підставі аналогічних доводів, з урахуванням правових наслідків скасування арешту цього ж майна ухвалою слідчого судді в порядку статті 174 КПК України, не доведено нових обставин та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, які б зумовлювали необхідність повторного накладення арешту на майно, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання в права та інтереси власника майна, та таке обмеження не є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, а відтак у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах управління захисту інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1