Справа № 570/5266/24
номер провадження 1-в/570/487/2024
У Х В А Л А

іменем України

10 грудня 2024 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області подання адміністрації Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» про перегляд покарання за вчинення правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024) відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 28.08.2012 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі умовно з іспитовим строком 1 рік; 19.07.2019 Здолбунівським районним судом Рівненської області ст. 152 ч.4, 153 ч.3, 185 ч.3, 309 ч.1, 71 КК України до 13 років позбавлення волі. Звільнений 18.10.2021 за відбуттям строку покарання. 10.04.2017 Здолбунівським районним судом Рівненської області ст. 186 ч.1, 189 ч.2, 70 ч. 1, 72 ч.5 КК України до 4 років позбавлення волі. 19.07.2019 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст. 15 ч.2 - 152ч.4,153 ч.3, 185 ч.3, 309 ч.1 185 ч.3, 70 ч.4, 72 ч.5 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 12.12.2019 вважати засудженим по ст.ст. 15 ч.2 - 152 ч.4, 153 ч.4, 185 ч.3, 309 ч.1, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4; 72 ч.5 КК України до 13 років позбавлення волі. По останній справі засуджений: 04.04.2024 Рівненським міським судом Рівненської області за ст.ст. 187 ч.4, 15 ч.3-152 ч.2, 70 ч. 1, 71 ч.1 КК У країни до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

в с т а н о в и в:

Адміністрація ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)» звернулася до суду із вказаним поданням у якому просить привести вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2024 та вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.07.2019, змінений ухвалою Рівненського апеляційного суду від 12.12.2019відповідно до положень ЗУ №3886-IX від 18.07.2024 у відповідність до чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні вказав на необґрунтованість подання та просить відмовити у його задоволенні, оскільки вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.07.2019не перебуває на виконанні та наголосив, що вказана позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року (Справа №443/806/19).

Засуджений у своїй заяві просить розглянути справу без його участі та без проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024), (далі Закон від 18.07.2024) збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Так, відповідно до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кримінального кодексу України (далі - ККУ), закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Тобто, вищезазначені зміни в законодавстві пом`якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі і можуть бути застосовані до засудженого.

Судом встановлено, що за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2024 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією всього належного йому майна: за ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Па підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередньою ухвалою Рівненського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року, остаточно призначити 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Так за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.07.2019 ОСОБА_4 було визнано винним: за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 152 КК України в редакції від 01.06.2010 року у виді 10 (десяти) років позбавлення волі; за ч.3 ст. 153 КК України в редакції від 01.06.2010 року у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року, більш суворим за даною ухвалою та остаточно призначено покарання у виді 13 (тринадцяти). Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 12.12.2019 вирок Здолбунівського пайонного суду Рівненської області від 19 липня 2019 року в частині призначеного покарання змінено: за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 152 КК України в редакції від 11.01.2019 року у виді 10 (десяти) поків позбавлення волі; за ч.4 ст. 153 КК України в редакції від 11.01.2019 року у виді 9 (дев`яти) років ; позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року, більш суворим за даною ухвалою та остаточно призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.07.2019 ОСОБА_4 10.12.2016 вчинив викрадення чужого майна, заподіявши майнову шкоду на загальну суму 415,70 грн.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2016 становить 1 378 грн.

З урахуванням вказаного, адміністрація установи виконання покарань, вважає, що на засудженого розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Слід зазначити, що згідно висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року (Справа №443/806/19), «Попередній вирок» у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України є вирок або вироки, покарання за якими повністю не відбуте особою на час вчинення одного чи декількох нових кримінальних правопорушень.

У випадку, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення, яким їй призначається покарання у виді позбавлення волі, до постановлення двох вироків по інших справах, кожен із яких виконується самостійно, зокрема, по одному із яких призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а інший вирок виконується самостійно у зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, то при призначенні покарання вимоги ч. 4 ст. 70 КК України застосовуються тільки до вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Якщо особа вчинила принаймні одне кримінальне правопорушення після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім (третім) вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків. Правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч.3 ст.78 та ст.71 КК України, а правовою підставою припинення виконання другого вироку положення ст.71 КК України. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма (трьома) вироками.

З урахуванням позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яке засуджений вироком від 04.04.2024 Рівненського міського суду Рівненської області, після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім (третім) вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків. Тобто вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.07.2019, змінений ухвалою Рівненського апеляційного суду від 12.12.2019не може виконуватись окремо, тому окреме приведення його у відповідність неможливе, а кримінальні правопорушення, передбачені ст. 187 ч.4, 15 ч.3-152 ч.2КК України, за які ОСОБА_4 засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської областівід 04.04.2024 не підлягають декриміналізації, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024.

Зважаючи на вищенаведені обставини, у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання адміністрації Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» про приведення вироків у відповідність до нового закону відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1