Справа № 932/1862/25
Провадження № 1-кс/932/998/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську від 12.02.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в якій вона просить скасувати рішення старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002223 від 11.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України у вигляді постанови від 12.02.2025 року про відмову у визнанні потерпілим, як таке, що є незаконним та зобов`язати старшого слідчого розглянути заяву ОСОБА_3 від 10.02.2025 року про залучення його у кримінальному провадженні в якості потерпілого.

В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0002223 від 11.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.05.2024 року в Донецький області у м. Краматорську на вул. Василя Стуса трапилась дорожньо-транспортна подія за участі водія автомобіля «MERSEDES-BENZ-VITO» ОСОБА_5 та водія мотоцикла «APRILIA-PIGASO 650» НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

10.02.2025 року на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є рідним братом загиблого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява від 10.02.2025 року у кримінальному провадженні №0002223 про визнання його в якості потерпілого.

06.03.2025 року від старшого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було отримано відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню у вигляді постанови від 12.02.2025 року.

Постанову ОСОБА_3 отримав 06.03.2025 року послугами Укрпошта про що міститься відповідна відмітка.

В постанови слідчий обґрунтовуючи своє рішення про відмову у визнанні потерпілим посилаючись на те, що об`єктивна сторона злочину ст. 286 КК України характеризується трьома ознаками: а) діяннями; б) наслідками; в) причинним зв?язком між діяннями та наслідками.

Відповідно вважає, що спочатку необхідно провести по кримінальному провадженню всі слідчі дії, призначити та провести ряд експертиз, встановити наявність в діях водія автомобіля «MERSEDES-BENZ-VITO» ОСОБА_5 ознак порушення ПДР України, які б перебували у причинному зв?язку з наслідками, що настали і після цього розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення до провадження в якості потерпілого.

На даний час вважає, що підстав для задоволення такого клопотання нібито не має.

Скаржник вважає, що таке рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги був повідомлені належним чином, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, де просить задовольнити скаргу в повному обсязі.

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляд скарги повідомлялася належним чином.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце та час розгляду справи, вжито всіх заходів щодо забезпечення процесуальних прав особи, яка подала скаргу, будучи обізнаним про наявність в провадженні суду скарги, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справ, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, беручи до уваги суспільну увагу до розгляду такої категорії справ, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка подала скаргу.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності вказаних осіб.

У зв`язку з цим та у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8, 9 КПК України передбачено -кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Так, слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0002223 від 11.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

10.02.2025 року адвокат ОСОБА_2 до старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 звернувся із заявою про визнання потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002223 від 11.05.2024 року .

Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 12.02.2025 року відмовлено у задоволенні поданого клопотання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим, на підставі ст. 55 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Враховуючи, що у постанові старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 12.02.2025 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 слідчий не вказав обставини за яких він дійшов висновку про відсутність таких підстав та не вказав чому він не приймає до уваги доводи заявника, що викладені у заяві про визнання потерпілим, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого підлягає скасуванню, як така, що не відповідає нормам кримінального процесуального закону.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що вищевказана скарга, підлягає до задоволення в повному обсязі та скасування постанови.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську від 12.02.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002223 від 11.05.2024 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 12.02.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0002223 від 11.05.2024 року скасувати.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1