Справа № 461/237/25
Провадження № 1-кс/461/412/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 м . Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшої слідчої в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бояничі Сокальського району Львівської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Шептицької районної ради VIII скликання (Червоноградської районної ради VIII скликання), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старша слідча в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001243 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 , обіймаючи, відповідно до наказу директора Львівської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» № 18 Ч к/тр від 16.10.2023, посаду начальника Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, у період часу з 18.10.2024 до 13.01.2025 вимагав та 13.01.2025, приблизно о 15:30 год, одержав для себе від керівника Сокальського елеватора ПП «Західний Буг» ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 20 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 845 600 грн, за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», які згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про видачу технічних умов приєднання Сокальського елеватора ПП «Західний Буг» до газорозподільної системи, подальше невнесення змін до цих технічних умов та їх не скасування, а також про видачу ПП «Західний Буг» проектів приєднання до газорозподільної системи у стислі строки.

Так, 18.10.2024 ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що знаходиться у приміщенні Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства за адресою: Львівська область, Шептицький район, м. Сокаль, вул. І. Франка, 31, під час зустрічі з керівником Сокальського елеватора ПП «Західний Буг» ОСОБА_7 , який звернувся до нього стосовно видачі технічних умов приєднання Сокальського елеватора ПП «Західний Буг» до газорозподільної системи з метою збільшення потужності споживання природнього газу вказаним підприємством, у зв`язку із заміною обладнання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та протиправного збагачення, повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 20 000 доларів США за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» рішення про видачу таких технічних умов приєднання Сокальського елеватора ПП «Західний Буг» до газорозподільної системи.

У подальшому, ОСОБА_4 під час чергової зустрічі з ОСОБА_7 30.11.2024, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що знаходиться у приміщенні Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства за адресою: Львівська область, Шептицький район, м. Сокаль, вул. І. Франка, 31, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, повторно висловив ОСОБА_8 вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 20 000 доларів США за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» рішення про видачу технічних умов приєднання Сокальського елеватора ПП «Західний Буг» до газорозподільної системи, подальше невнесення змін до цих технічних умов та їх не скасування. При цьому, ОСОБА_4 зазначив, що у разі ненадання йому вказаної суми неправомірної вигоди, посадовими особами Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» можуть бути внесені зміни до вищевказаних технічних умов або скасовано їх.

ОСОБА_7 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_4 умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо прав і законних інтересів ПП «Західний Буг», погодився на таку протиправну вимогу ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 13.01.2025, приблизно о 15:30 год, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що знаходиться у приміщенні Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства за адресою: Львівська область, Шептицький район, м. Сокаль, вул. І. Франка, 31, під час зустрічі з ОСОБА_7 одержав від нього для себе неправомірної вигоду в сумі 20 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 845 600 грн, за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», які згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про видачу технічних умов приєднання Сокальського елеватора ПП «Західний Буг» до газорозподільної системи, подальше невнесення змін до цих технічних умов та їх не скасування, а також про видачу ПП «Західний Буг» проектів приєднання до газорозподільної системи у стислі строки, після чого повідомив ОСОБА_7 , що він гарантує, що до вказаних технічних умов не будуть вноситись жодні зміни, та про те, що проекти приєднання до газорозподільної системи будуть видані протягом 2 тижнів. При цьому, з метою приховання свого злочинного умислу та надання вигляду законності своїм протиправним діям, відразу після одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 20 000 доларів США ОСОБА_4 надав останньому для підписання заздалегідь виготовлену розписку від свого імені, згідно з якою, він 13.01.2025 отримав від представника ПП «Західний Буг» ОСОБА_7 кошти в сумі 20 000 доларів США для закупівлі засобів радіоелектронної боротьби. Відразу після закінчення зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_4 правоохоронними органами було припинено протиправну діяльність останнього, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бояничі Сокальського району Львівської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Шептицької районної ради VIII скликання (Червоноградської районної ради VIII скликання), раніше не судимого, у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення.

13.01.2025 о 17.04 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 14.01.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Враховуючи викладені вище обставини, слідча зазначає, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникнути ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, а тому орган досудового розслідування звертається до слідчого судді з клопотанням про обрання стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, зважаючи на тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , роль останнього у його вчиненні, обставини кримінального правопорушення, індивідуальні особливості підозрюваного та його майновий стан, орган досудового розслідування вважає, що розмір застави, який належить визначити підозрюваному має бути більшим за розмір, встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, із врахуванням положень ч. 5 ст. 182 КПК України, слідча у клопотанні просить обрати ОСОБА_4 розмір застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити заставу 330 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 999240,00 гривень, що зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили щодо клопотання, вважають, що орган досудового розслідування не довів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі обрання слідчою суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просять визначити підозрюваному мінімальний розмір застави. Додатково зазначили, що підозрюваний є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки: одружений, має постійне місце проживання у м. Сокалі Львівської області, має постійне місце роботи - обіймає посаду начальника Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства Львівської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України», заробітня плата якого становить приблизно 20000,00 грн., а також є депутатом Шептицької районної ради VIII скликання (Червоноградської районної ради VIII скликання), має на утриманні неповнолітню доньку та дружину - інваліда 3-ої групи. На підтвердження вказаного надали відповідні документи, які слідча суддя долучила до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до такого висновку.

Слідча суддя встановила, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001243 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

13.01.2025 о 17.04 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 14.01.2025, останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у цьому кримінальному провадженні.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Бояничі Сокальського району Львівської області, громадянин України, українець, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є депутатом Шептицької районної ради VIII скликання (Червоноградської районної ради VIII скликання), раніше не судимий.

Щодо мети, підстав та необхідності застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слід зазначити таке.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на цьому етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідча суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у клопотанні, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними, на теперішній час, у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_7 від 30.12.2024, з приводу неправомірних дій відносно нього начальником Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства ОСОБА_4 ;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 31.12.2024 та 13.01.2025;

- протоколом огляду, ідентифікації несправжніх імітаційних засобів від 13.01.2025, згідно з яким, оглянуто та ідентифіковано грошові кошти в загальній сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, які надано ОСОБА_7 для подальшої передачі ОСОБА_4 у якості неправомірної вигоди;

- протоколом проведення обшуку від 13.01.2025, у кабінеті начальника Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства ОСОБА_4 , що знаходиться у приміщенні Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства за адресою: Львівська область, Шептицький район, м. Сокаль, вул. І. Франка, 31, під час якого виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди - грошові кошти на загальну суму 20000 (двадцять тисяч) доларів США, які співпали із протоколом огляду, ідентифікації несправжніх (імітаційних) засобів від 13.01.2025;

- речовими доказами заздалегідь оглянутими та ідентифікованими грошовими коштами на загальну суму 20000 (двадцять тисяч) доларів США, які яких повністю спів пали з тими що зазначені в протоколі огляду, ідентифікації несправжніх (імітаційних) засобів від 13.01.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13.01.2025;

- наказом директора Львівської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» № 18 Ч к/тр від 16.10.2023, про призначення на посаду начальника Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства ОСОБА_4 ;

- посадовою інструкцією начальника дільниці УЕГГ начальника дільниці структурного підрозділу Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства ОСОБА_4 , затвердженої в.о. директора Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» ОСОБА_9 01.09.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Сторона обвинувачення дотримала вимогу розумної підозри, оскільки наявні на теперішній час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 зі вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності у діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідча суддя приходить до переконання у наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема:

1) п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , з метою зміни ним показів або відмови від раніше наданих показів, та інших свідків, показання яких можуть мати важливе значення для встановлення істини у цьому кримінальному провадженні.

3) п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі без покладених на нього обов`язків, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням свідків та осіб, які ще не допитані у ході досудового розслідування, давати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань у ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав прокурор у клопотанні.

Підозрюваний, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідча у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідча суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, клопотання слідчої у частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим, прокурор у судовому засіданні довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, та наявність яких встановлена у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Щодо застави, слідча суддя зазначає таке.

Прокурор у судовому засіданні та слідча у клопотанні просять визначити підозрюваному заставу - 330 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 999240,00 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Європейський суд з прав людини вважає, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22.05.2018, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, заява № 12050/04, § 78).

Виходячи зі встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, слідча суддя переконана, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. З іншого боку, розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов застави, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке перетворилося б на безальтернативне.

Так, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки одружений, має на утриманні неповнолітню доньку та дружину - інваліда 3-ої групи, має постійне місце проживання у м. Сокалі Львівської області, має постійне місце роботи - обіймає посаду начальника Сокальської дільниці Червоноградського управління експлуатації газового господарства Львівської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України», заробітня плата якого становить приблизно 20000,00 грн., а також є депутатом Шептицької районної ради VIII скликання (Червоноградської районної ради VIII скликання).

За таких обставин, слідча суддя вважає, що визначена слідчою застава ОСОБА_4 у розмірі 999240,00 гривень є завідомо непомірною для нього та може порушити права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , враховуючи дані про його особу, його майновий стан та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає за можливе зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що у цьому випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти таким ризикам та не є завідомо непомірною для підозрюваного з урахуванням викладеного вище.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За наведених вище обставин, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

При цьому, слідча суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідча суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» строком на 60 діб, тобто до 13 березня 2025 року включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у встановленому в цій ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці, до 15.03.2025:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001243 від 30.12.2024;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 16.01.2025 о 09:30 год.

Слідча суддя ОСОБА_10