Дата документу 20.12.2024
Провадження № 1-кс/334/3267/24
УХВАЛА

про арешт майна

20 грудня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002546, внесеному 18.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 263 КК України,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 18.12.2024 під час огляду автомобілю Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Котляревського та вул. Товариської в м. Запоріжжі, а саме: предмет, схожий на бойову гранату Ф1 з підрівачем типу УЗРГМ; предмет, схожий на автомат АК 74 з маркуванням НОМЕР_2 року; сім предметів, схожий на магазини до автомату; предмети, схожі на патрони калібру 5х45 у кількості 201 штука, а також на вилучене 18.12.2024 під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_3 1960 року та двома магазинами до нього; предмети, схожі на набої 9 мм, у кількості 16 штук; накладну № 24/ДК на видачу (здачу) військового майна у військовій частині НОМЕР_4 .

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

З метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення володільця майна ОСОБА_7 .

Неприбуття учасників провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що передбачено частиною першою статті 172 КПК України.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положення статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що передбачено в частині першій статті 98 КПК України.

Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002546, внесеного 18.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 263 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.12.2024 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.12.2024 на відкритій ділянці місцевості на перехресті вул. Котляревського - Товариської в м. Запоріжжя, зупинено автомобіль «Hyundai Tucson», реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , в якому було виявлено та в подальшому вилучено вогнепальну зброю та бойові припаси, які останній зберігав без передбаченого закону дозволу.

Свідок ОСОБА_8 під час допиту пояснила, що 17.12.2024 близько 23.35 години, знаходячись в кіоску по вул. Товариській у м. Запоріжжя, вона здійснила продаж безалкогольного напою особам. Через хвилину після того, як останні пішли, вона почула постріли та, вийшовши з кіоску, побачила автомобіль, біля якого знаходився чоловік, у якого в руках була зброя, який кричав: «На коліна», після чого здійснив постріл. Після чого вона сховалась в кіоску та здійснила виклик на лінію «102».

ОСОБА_7 пояснив, що 17.12.2024 з ранку до обіднього часу він вживав алкогольні напої. О 23.00 годині у нього виникло бажання придбати цигарки в магазині «Континент». Приїхавши до магазину на автомобілі Hyundai Santa Fe, реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить БО «БФ «Вільні люди України 2022» та перебуває в його користуванні, біля входу побачив двох раніше невідомих чоловіків з собакою, яка, як йому здалося, може завдати шкоди його здоров`ю. На прохання прибрати собаку в сторону останні не відреагували та почали рухатися в сторону ОСОБА_7 . Він одразу дістав зі свого автомобіля автомат АКС-74 та здійснив постріл у напрямку землі, після чого сів до вказаного автомобіля та почав їхати в сторону свого місця проживання. У подальшому він був зупинений працівниками поліції.

18.12.2024 слідчим ОСОБА_9 проведений огляд місця події, а саме автомобіля Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на перехресті вул. Котляревського та вул. Товариської в м. Запоріжжі, яким користується ОСОБА_7 , з його письмового дозволу. В ході огляду було виявлено та вилучено: предмет схожий на бойову гранату Ф1 з підрівачем типу УЗРГМ; предмет схожий на автомат АК 74 з маркуванням НОМЕР_2 ; сім предметів схожий на магазини до автомату; предмети схожі на патрони калібру 5х45 у кількості 201 штука.

Також 18.12.2024 слідчим ОСОБА_9 проведений огляд місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_7 , з його письмового дозволу. В ході огляду було виявлено та вилучено: предмет схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_3 1960 року та двома магазинами до нього; предмети схожі на набої 9 мм у кількості 16 штук; накладна № 24/ДК на видачу (здачу) військового майна у військовій частині НОМЕР_4 , згідно з якою ОСОБА_7 отримав на відповідальне зберігання автомат АК 74 з маркуванням НОМЕР_2 з чотирма магазинами до нього, пістолет «Макарова» з маркуванням НОМЕР_3 1960 року з двома магазинами до нього, патрони калібру 5х45 невизначеної кількості та патрони калібру 9 мм невизначеної кількості.

18.12.2024 вилучене під час оглядів майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002546.

На стадії досудового розслідування у слідчого виникла необхідність в арешті вищевказаного майна, з метою збереження речових доказів, які необхідний для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним частиною першою статті 98 КПК України, оскільки були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна є збереження речового доказу, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна ОСОБА_7 , оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим, оскільки вказане у клопотанні майно є речовими доказами у кримінальному провадженні. У разі їх повернення володілець майна може знищіти, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, оскільки є речовими доказами.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 18.12.2024 під час огляду автомобілю Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Котляревського та вул. Товариської в м. Запоріжжі, а саме: предмет, схожий на бойову гранату Ф1 з підрівачем типу УЗРГМ; предмет, схожий на автомат АК 74 з маркуванням НОМЕР_2 року; сім предметів, схожих на магазини до автомату; предмети, схожі на патрони калібру 5х45 у кількості 201 штука.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 18.12.2024 під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_3 1960 року та двома магазинами до нього; предмети, схожі на набої 9 мм, у кількості 16 штук; накладну № 24/ДК на видачу (здачу) військового майна у військовій частині НОМЕР_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати слідчому та володільцю майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1