Справа № 559/1466/24
Провадження № 1-кс/559/836/2024
УХВАЛА

"12" грудня 2024 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі: слідчої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

представник власника майна адвокат ОСОБА_6 клопоче про скасування арешту з автомобіля марки «Renault Talisman», чорного кольору, 2017 року випуску, з вінкодом НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що був зареєстрований 13.03.2024 в ТСЦ №2341 на ім`я ОСОБА_5 , що арештований на підставі ухвали Рівненського апеляційного суду Рівненської області від 06.06.2024. Вважає, що арешт на майно накладено необґрунтовано, тому на цей час відпала потреба в збереженні арешту на автомобіль. На його думку, вже закінчився строк досудового розслідування. На час внесення відомостей до ЄРДР за №0000453 від 02.11.2022, злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України, відносився до тяжких, оскільки передбачав покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. 11.08.2023 набрали чинності зміни до ч.3 ст.190 КПК України, згідно яких санкція вже передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Відповідно злочин за ч.3 ст.190 КК України з 11.08.2023 є нетяжким. З посиланням на ч.1 ст. 5 КК України зауважує, що закон, що пом`якшує становище, має зворотну силу в цьому кримінальному провадженні. До 01.01.2024 діяв абзац другий п.10 ч.2 ст.284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру. Відповідно п.1, 2 ч.2 ст.219 КПК України, в редакції, що діяла до 01.01.2024, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому ст.615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Тобто, з 11.08.2023 строк досудового розслідування зменшився з вісімнадцяти до дванадцяти місяців, а оскільки про підозру не було повідомлено нікому, то вважає, що строк досудового розслідування сплинув 02.11.2023, що тягло обов`язок слідчого вчинити/прийняти одну з двох процесуальних дій/рішень: звернутись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування або закрити кримінальне провадження. Також зауважує, що відсутні правові підстави для застосування абзацу другого ч.8 ст. 615 КПК України (в редакції, яка діяла до 01 січня 2024 року) бо порядком, встановленим ст. 615 КПК України внесення до ЄРДР, є встановлений п.1 ч.1 ст. 615 КПК України, а саме: вразі введення воєнного стану та якщо відсутня технічна можливість доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань - рішення про початок досудового розслідування приймає дізнавач, слідчий, прокурор, про що виноситься відповідна постанова, яка повинна містити відомості, передбачені ч.5 ст.214 цього Кодексу. В цьому кримінальному провадженні була наявна технічна можливість доступу до ЄРДР. Постанова про початок досудового розслідування в порядку п. 1 частини першої ст.615 КПК України слідчим не виносилась, тому досудове розслідування проводилось у загальному порядку, строк якого сплинув і слідчий повинен був закрити провадження. Після 03.11.2023, тобто спливу цього строку, відсутні підстави для арешту на автомобіль, оскільки він необґрунтовано накладений за межами строку досудового розслідування.

Представником власниці майна до суду надіслано заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна без їх участі.

Прокурор і слідчий у судовому засіданні просять відмовити в задоволенні клопотання представника власниці майна як безпідставного. Ще триває досудове слідство, строки якого поки триває в державі воєнний стан ще не пройшли згідно ст.615 КПК України. Витребував у ТСЦ №2341 реєстраційні документи на транспортний засіб, на який накладено арешт і в них, окрім однієї заявки, немає підписів від імені ОСОБА_5 . Ще потрібно провести експертизи. Також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на якого вказує потерпілий, є партнерами, тому є підстави з`ясовувати яким чином і чому автомобіль було зареєстровано на дружину одного з них. Крім того, вирішується питання про зміну кваліфікації з ч.3 ст. 190 на ч.4 ст. 190 КК України. Строки розслідування в цьому провадженні не закінчились, а з 01.01.2024 взагалі безстрокові.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотань про скасування арешту майна та про його накладення №559/1466/24 (провадження №1-кс/559/342/2024), кримінальне провадження, зроблено висновок, що в клопотанні представника власника майна необхідно відмовити.

Встановлено, що ухвалою Рівненського апеляційного суду 06.06.2024 накладено арешт на вищевказаний автомобіль, ключ запалення та реєстраційний талон на цей транспортний засіб, заборонивши власнику майна чи будь-якій іншій особі відчужувати та розпоряджатися цим майном до прийняття процесуального рішення в кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Арешт на транспортний засіб накладено судом для збереження речового доказу в кримінальному провадженні, за яким триває досудове розслідування. Завданням арешту майна є запобігання можливості, в тому числі, його перетворення, відчуження.

Головний аргумент для скасування арешту з майна, це що Рівненський апеляційний суд не мав права накладати арешт на майно, бо строк досудового розслідування закінчився на момент ухвалення рішення. Адже було змінено 11.08.2023 матеріальний закон (санкцію ч.3 ст. 190 КК України), а тому ніби ці зміни мають зворотну дію в силу ч.1 ст. 5 КК України на процесуальний закон, бо так зменшились строки досудового розслідування, що ніби закінчились ще 02.11.2023. І що діюче на той час положення ч.8 ст. 615 КПК України, що визначало інші строки досудового розслідування на час воєнного стану, не застосовується, адже слідчий мав доступ до ЄДРСР і окремо постанова в порядку п.1 ч.1 ст. 615 КПК України не виносилась. Все це не заслуговує на увагу. Тому що ч.1 ст.5 КПК України передбачено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Так, 02.11.2022 на момент внесення відомостей до ЄРДР за №0000453 діяло положення ч.8 ст.615 КПК України, згідно якого строки досудового розслідування в цьому провадженні не завершились. Аргумент про незастосування цієї норми безпідставний, адже через вжитий законодавцем сполучник «або» положення рівною мірою відносилися як до кримінальних проваджень, що розпочаті зі внесення відомостей в ЄДРСР, так і до тих, по яким такі відомості через умови воєнного стану внесені не були та вимагалась від слідчого постанова в порядку п.1 ч.1 ст. 615 КПК України. Зміна матеріального закону не спричиняє зворотної дії процесуального закону. За ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність має зворотну дію в часі лише щодо відповідальності особи, якщо цю відповідальність чи інші наслідки хоч якось пом`якшує, але в цій справі такої особи немає, бо відсутній підозрюваний.

Отже, ініціатором клопотання не доведено, що Рівненським апеляційним судом арешт на майно було накладено необґрунтовано. Натомість, слідчим доведено, що продовжує існувати потреба для кримінального провадження в забороні відчужувати та розпоряджатись власнику майном під арештом. Органом досудового розслідування перевіряється як саме власником майна стала ОСОБА_5 , бо автомобілем користується її чоловік ОСОБА_5 , який з ОСОБА_8 є засновниками, бенефіціарами одного товариства ТзОВ «Торлін», і на останнього вказує потерпілий як на того, хто шахраював. По суті, потерпілий дає показання, що його ошукав один партнер, а фактично автомобілем, за який ніби платив кошти потерпілий, користується інший партнер, на дружину якого і оформлено майно. Очевидно, що в цій ситуації збереження речового доказу має значення. В підсумку, клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.5, 131-132, 170, 174, 309, 615 КПК України,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000453 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено16.12.2024.

Слідча суддя ОСОБА_1