У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області, ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0001100 від 07.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області, ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням в кримінальному провадженні № 0001100 від 07.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування встановлено, що 06.11.2024 року в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників УПП в Закарпатській області про те, що ними за адресою м. Ужгород, вул. Карпатської України, 8 було зупинено транспортний засіб марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в ході перевірки було виявлено можливі ознаки підробки номерного позначення кузову.

Дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001100 від 07.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Прокурор зазначає, що в ході огляду місця події від 06.11.2024 року, за адресою м. Ужгород, вул. Карпатської України, 8 було виявлено та вилучено: транспортний засіб «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Мукачево, вул. Об`їздна, б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 яке поміщено до спец. пакету НПУ № RIC2174804.

При обґрунтуванні клопотання прокурор покликається на положення: п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України.

При цьому у клопотанні вказано на те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно під час огляду місця події, а саме: : транспортний засіб «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Мукачево, вул. Об`їздна, б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 яке поміщено до спец. пакету НПУ № RIC2174804, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та містить на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що вище вказані речі, предмети та речовини являюся речовими доказами по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність накласти арешт, без можливості відчуження, на дані речі, предмети та речовини, оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, керуючись ст. ст. 40, 131-132, 170-172 КПК України, - прокурор просить слідчого суддю: накласти арешт на речі, які було вилучено 06.11.2024 року під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , а саме : транспортний засіб «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Мукачево, вул. Об`їздна, б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 яке поміщено до спец. пакету НПУ № RIC2174804.

Прокурор в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином подав заяву в якій просив проводити розгляд за його відсутності, клопотанні задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Однак його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 вказаної норми, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів;

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" і статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Відповідно до ч.10 вказаної норми КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001100 від 07.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події від 06.11.2024 року (копія наявна в матеріалах клопотання) у ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 2109 червоного кольору; техпаспорт на автомобіль, ключі від автомобіля.

Зі змісту розписки від 06.11.2024 року (що наявна в матеріалах клопотання) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видала працівникам поліції її транспортний засіб марки ВАЗ 2103 червоного кольору, НОМЕР_1 . тех. паспорт та ключі від автомобіля ВАЗ 2109.

Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , легковий автомобіль комбі-В червоного кольору, НОМЕР_3 випуску належить ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Постановою дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , від 07 листопада 2024 року, визнано та приєднано в якості речового доказу в кримінальному провадженні №0001100 від 07.11.2024, речі які було виявлено та вилучено 06.11.2024 під час огляду місця події в АДРЕСА_1 , а саме: транспортний засіб «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Мукачево, вул. Об`їздна, б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 яке поміщено до спец. пакету НПУ № RIC2174804.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Окрім того слідчий суддя враховує і те, що без наявності вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до останнього, буде неможливо провести експертне дослідження, а саме: трасологічної експертизи номерного позначення транспортного засобу, що в свою чергу є необхідним для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу огляду, майно на яке прокурор просить накласти арешт, прокурор було вилучено 06.11.2024.

Клопотання надійшло до суду, та зареєстровано 27.11.2024 року. Разом із тим, клопотання надійшло до суду поштовим зв`язком, згідно наявного на поштовому конверті поштового штемпелю, лист прийнято у поштовому відділенні для відправки 07.11.2024 року.

Таким чином в даному випадку органом досудового розслідування дотримано процесуальних строків передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчим, слідчому судді доведено необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене,слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області, ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0001100 від 07.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна,- задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено 06.11.2024 року під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , а саме : транспортний засіб «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Мукачево, вул. Об`їздна, б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 яке поміщено до спец. пакету НПУ № RIC2174804.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1