Справа № 626/754/25
Провадження № 1-кп/626/161/2025
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

13 березня 2025 року м.Берестин

Красноградський районний суд Харківської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 14.02.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красноград Красноградського району Харківської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, працює бурильником капітального ремонту свердловин ПП «Українська сервісна бурова компанія -1», інваліда ІІ групи, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 17.10.2022 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.111-1 КК України до покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи надання публічних послуг строком на 10 років, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 відповідно до вироку Красноградського районного суду Харківської області від 17.10.2022 року, який набрав законної сили 17.11.2022 року, засуджений за ч.1 ст.111-1 КК України до покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи надання публічних послуг строком на 10 років.

28.11.2022 року засудженого ОСОБА_3 постановлено на облік у Красноградському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та 02.12.2022 року ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи надання публічних послуг, а також роз`яснено зміст ст.34 КВК України та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання.

Відповідно до ч.2 ст.35 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю є невиконання засудженим обов`язків, передбачених статтею 34 цього Кодексу.

ОСОБА_3 , будучи засудженим до покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи надання публічних послуг, в порушення вимог ст. 34 КВК України, не отримавши погодження на виїзд за межі України в Красноградському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ухилився від відбування покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи надання публічних послуг шляхом перетинання державного кордону між Україною та Республікою Польща через пункт пропуску Шегині, а саме: 19.10.2024 року здійснив виїзд, а 22.10.2024 року в`їзд; 19.11.2024 року здійснив виїзд, а 22.11.2024 року в`їзд; 25.11.2024 року здійснив виїзд, а 29.11.2024 року в`їзд; 02.12.2024 року здійснив виїзд, а 06.12.2024 року в`їзд; 17.12.2024 року здійснив виїзд, а 20.12.2024 року в`їзд; 24.12.2024 здійснив виїзд, а 27.12.2024 року в`їзд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.389 КК України, як умисні протиправні дії, що виразилися в ухиленні від відбування покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посаді чи займатись певною діяльністю.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, яке передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України, та у присутності захисника ОСОБА_4 надав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Ухвалою судді від 07 березня 2025 року за клопотанням прокурора відповідно до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.

Обвинуваченим ОСОБА_3 надано письмову заяву, в якій останній зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України він беззаперечно визнає, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також у заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин; він обізнаний у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджено підписом в заяві обвинуваченого захисником ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю, дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При дослідженні даних, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 судимий, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, є інвалідом 2 групи.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує щире каяття; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст.389 КК України покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи, інші покарання, передбачені санкцією ч.1 ст.389 КК України, йому призначені бути не можуть.

Як вбачається з листа начальника Красноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 13.03.2025 року № 24/19/54-25, станом на 13.03.2025 року невідбута ОСОБА_3 частина покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи надання публічних послуг, призначеного вироком Красноградського районного суду Харківської області від 17.10.2022 року за ст.111-1 КК України становить 7 років 8 місяців 4 дні.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин після постановлення вироку Красноградського районного суду Харківської області від 17.10.2022 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком, покарання обвинуваченому слід призначати із застосуванням ст.71 КК України.

Відповідно до ст.71КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд на підставі ст.71КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Згідно роз`яснень абзацу п`ятого пункту 10 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі засудження особи за злочин, вчинений у період невідбутого покарання за попереднім вироком, та призначення покарання, яке згідно з ч.3 ст.72КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст.71КК України і призначити за сукупністю вироків остаточне покарання. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 17.10.2022 року у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг на строк 5 років та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 1 рік пробаційного нагляду з покладенням обов`язків : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг на строк 5 років.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок в частині призначеного ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг на строк 5 років виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідності до частини 1статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя