Справа № 308/3743/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000163 від 26.02.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полянська Гута Перечинського району Закарпатської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

23.02.2025 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у кафе «Маямі», що розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 72, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час раптово виниклого конфлікту між ним та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому декілька ударів правою та лівою руками, затисненими у кулаки, в область обличчя та тулуба, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 75 від 27.02.2025 року на момент судово-медичного обстеження на тілі громадянина ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця на шкірних покривах обличчя в лівій орбітальній ділянці та крововиливу в склеру лівого ока, множинних саден тильної поверхні обох кистей та площини здирання обох нижніх кінцівок. Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, яким могли бути руки, затиснуті в кулак, обуті ноги сторонньої людини із подальшим падінням на тверде підлегле покриття, як при наданні тілу прискорення, так і без такого, при цьому йому було спричинено не менше трьох ударів.

По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження, згідно даних медичних довідок, вкладаються в час події, яка мала місце 23.02.2025 року, і не суперечать обставинам справи. Дані тілесні ушкодження мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п. 2.3.5 Правил судового-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України підозрюваному ОСОБА_3 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого підозрюваний ОСОБА_3 , у заяві складеній 14.03.2025 року в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 підтвердив роз`яснення йому вказаних положень законодавства та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому, до суду разом із обвинувальним актом подано заяву обвинуваченого від 14.03.2025 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

У вказаній заяві, складеній у присутності захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 , підтверджено беззаперечне визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами які він не оспорює і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Крім того, до суду з обвинувальним актом направлено заяву ОСОБА_4 від 14.03.2025 року, який є потерпілим у кримінальному провадженні, у якій потерпілий зазначив, що згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також обмеження щодо права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України.

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , складену в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій він зазначає, що згоден та не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, наданими до суду та дослідженими судом доказами.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до довідки УІТ ГУНП в Закарпатській області № від 04.03.2025 року ОСОБА_3 раніше не судимий.

Відповідно до довідки КНП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради від 05.03.2025 року № 580, ОСОБА_3 за медичною допомогою до вказаного закладу не звертався.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, є молодим за віком, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт у розмірі, встановленому санкцією статті Особливої частини КК України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1