Провадження № 1-кп/638/1840/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001625 від 02.08.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, який неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дзержинського районного суду міста Харкова 20.05.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 у порушення вимог ст. 28 Конституції України згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає в одній квартирі, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так, 06.01.2024 року близько 13 год. 00 хв., будучи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим допустив вчинення домашнього насильства психологічного характеру. За вказані дії постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2024 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУПАП за вчинення домашнього насильства і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Крім того, 30.04.2024 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження. Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.05.2024 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 , будучи особою, раніше притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУПАП, до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

08.07.2024 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , будучи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , де діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство по відношенню до останньої, яке виражалося у вигляді словесних образ, які полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 постійно піддається залякуванням, приниженням, психологічним стражданням, перебуває у стані емоційного пригнічення, суттєво погіршилася якість її життя, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.

Крім того, 08.07.2024 року ОСОБА_5 перебуваючи за вищевказаною адресою та у вищезазначений час, використовуючи малозначний привід у вигляді раніше початого словесного конфлікту, продовжуючи вчинення ним домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , користуючись значною фізичною перевагою, наніс останній декілька ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя, після чого, перебуваючи в положенні стоячи над ОСОБА_4 , яка в цей час сиділа на ліжку, схопив її обома руками за шию та почав придушувати. Далі, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення фізичного насильства відносно ОСОБА_4 наніс ще декілька хаотичних ударів кулаками обох рук по різним частинам тіла останньої.

Злочинним діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці на лівій бічній поверхні шиї у верхній та середній третині, на зовнішній поверхні правого плеча у верхній та середній третині, на задній поверхні правого плеча у нижній третині, у ділянці правого ліктьового суглобу по задній поверхні, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній та середній третині, на передній поверхні лівого плеча у верхній та нижній третині, на лівій бічній поверхні грудної клітки у ділянці проекції 7-го лівого ребра по задній пахвовій лінії, у поперековій ділянці по умовній серединній лінії, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 09-1223/2024 від 06.08.2024 належать до категорії легких тілесних ушкоджень, згідно п.п. 2.3.2.«б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані ст. 126-1 КК України, а саме домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину визнав повністю, розкаявся. Крім того, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги те, що прокурор та потерпілий не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позиції останнього, роз`яснивши обвинуваченому про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи обсяг досліджених доказів у судовому засіданні, суд вважає доказаним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.

Суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Визначаючи вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує: тяжкість скоєного правопорушення, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином; характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; їх суспільну небезпеку; а також, враховує особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем м. Харкова, громадянином України, українцем, неодруженим, з середньою освітою, який неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Раніше судимий вироком Дзержинського районного суду міста Харкова 20.05.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України. На диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП ХОР «ОПНД №3» не звертався.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , - відсутні .

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді 240 годин громадських робіт. На думку суду таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд також враховує те, що обвинувачений також засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., який, станом на момент розгляду справи, не було сплачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Також, відповідно до положень ст. 91-1 КК України, суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого обмежувальний захід з покладенням обов`язку, а саме заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , яка постраждала від домашнього насильства, на строк 3 місяці.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368 та 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити покарання 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

На підставі п.1 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 3 місяці.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2024 року виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1