Справа № 404/9525/24
Номер провадження 1-кс/404/473/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявленого володільця адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому, скаргу на бездіяльність слідчого про несвоєчасне повернення тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №40000507, за ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою на повернення насіння соняшника. В обґрунтування зазначає, що ОСОБА_5 належить зерно, яке було вилучено працівниками поліції. Арешт не накладався, зерно не повертають, що порушує майнові права власника, отже партію сільської продукції треба повернути ОСОБА_5 .

Слідча ОСОБА_4 повідомила, що майно вже повернуто володільцю.

11.10.2024 року, під час проведення огляду місця події по зазначеному кримінальному провадженню, слідча тимчасово вилучила транспортний засіб «МАН» державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із завантаженим зерном соняшника, що підтверджується результатами зафіксованими у протоколі огляду місця події. (а.с.7)

На момент вилучення водієм авто був ОСОБА_6 .

Крім того вантажний автомобіль зареєстрований за ФГ «Обрій», головою якого є ОСОБА_6 (а.с.10,18)

Зі слів слідчої, остання повернула авто і зерно фактичному володільцю в особі ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Слідча ОСОБА_4 перераховані вимоги КПК України виконала. Тимчасово вилучене майно повернула володільцю, тобто особі, у якої воно було вилучено під час огляду місця події.

У свою чергу адвокат і скаржник не подав документ чи інший доказ на підтвердження володіння ОСОБА_5 вилученим автомобілем і вантажем.

Положення ст.167-169, ст.173 КПК України містять імперативну вимогу про можливість повернення тимчасово вилученого майна виключно особі у якої воно було вилучено, - володільцю. Тобто у скаржника не виникло права отримати тимчасово вилучене зерно. Скаржник не подав доказів про існування у нього правового статусу володільця майна.

Крім цього необхідно врахувати, що ч. 1 ст. 208 ЦК України, містить імперативну вказівку на правочини, які слід вчиняти виключно у простій письмовій формі: правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім тих, що повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення;3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім тих, що повністю виконуються сторонами в момент вчинення. Недотримання простої письмової форми тягне недійсність правочину. Цей припис закону поширюється на правочини, стосовно яких в законі прямо зазначено про їх недійсність у зв`язку з недодержанням простої письмової форми. Недодержання письмової форми тягне за собою нікчемність правочину.

Допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали що вони очолюють суб`єкт господарювання. Предметом їх попередніх домовленостей могла бути господарська угода щодо купівлі-продажу партії сільськогосподарської продукції. Отже, представники юридичних осіб повинні подати письмові докази: акцепту, оферти, договір, акт зважування, переказ коштів, акт прийому передачі товару, декларацію про походження сільськогосподарської продукції, сертифікацію товару, специфікацію предмета угоди. У випадку розбіжностей між ними, майновий спір вирішується за правилами господарського провадження, тоді як кримінально-процесуальні вимоги зобов`язують слідчого повернути майно володільцю. Слідча діяла законно. У зв`язку з цим та законними діями слідчого, відсутністю підстави для застосування заходів судового контролю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно вимог ст. 169 цього Кодексу.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути прийняте рішення про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги (ст. 307 КПК України). Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на повернення зерна соняшника, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1