Справа № 466/8008/23 Головуючий у 1 інстанції: Едер
Провадження № 11-кп/811/66/25 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:2

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 09 січня 2025 року про продовження строку тримання під вартою,

з участю обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Встановлено, що строк дії цієї ухвали закінчується 09 березня 2025 року.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду щодо нього скасувати та ухвалити нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений покликається на відсутність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає в ухвалі суд.

Стверджує, що не має наміру ухилятися від суду, оскільки сам зацікавлений у справедливому розгляді справи та встановленні справжнього злочинця.

Зазначає, що у нього міцні соціальні зв`язки: він одружений, має власне житло, на утриманні малолітня дитина, є учасником АТО, ОСС, позитивно характеризується, не судимий відповідно до ст. 89 КК України.

Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. При цьому, надіслав клопотання, яким поінформував суд про можливість здійснення розгляду без його участі. Також в клопотанні зазначив, що апеляційну скаргу обвинуваченого підтримує та просить її задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, думку обвинуваченого, який просив задоволити подану ним апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 дотримався в повному обсязі вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова суду перебуває кримінальне провадження №0000386 від 07.03.2023 про обвинувачення ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 7 березня 2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого в подальшому було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 січня 2025 року.

На думку колегії суддів, місцевий суд, розглядаючи клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, врахувавши при цьому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (вагомість наявних доказів); тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Окрім того, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. З огляду на зміст пред`явленого ОСОБА_5 , обвинувачення, невизначення судом застави не суперечить нормам КПК України.

Вказуючи про те, що клопотання сторони обвинувачення про продовження строку запобіжного заходу є необґрунтованим та невмотивованим, апелянт не наводить належних мотивів на підтвердження власних доводів та жодним чином не спростовує як встановлені стороною обвинувачення обставини, так і мотиви прийнятого судового рішення.

Покликання обвинуваченого про наявність у нього міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, на думку колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити запобіжний захід.

Також належить врахувати, що наявність таких відомостей не стали стримуючим фактором під час вчинення дій, які йому інкримінуються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він інкримінованого йому злочину не вчиняв, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження відносно нього триває, питання про доведеність чи не доведеність вини останнього судом першої інстанції не вирішено, а тому такі доводи апелянта не є предметом розгляду у даному апеляційному провадженні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, та до обвинуваченого на даний час не можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки він може виявитися не здатним забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.376, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 09 січня 2025 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді