Справа №639/288/24
Провадження № 1-КП/639/207/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції), потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000258 від 25.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, за чиєю ініціативою воно розглядається і позиція інших учасників.

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження № 0000258 від 25.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.12.2024 в судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання, в якому остання просила на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, закрити вказане кримінальне провадження за епізодами обвинувачення ОСОБА_4 , по яких вартість викраденого ним майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, у випадку, якщо вартість відповідного майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, віднесено до адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити, кримінальне провадження у відповідній частині закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти клопотання.

ІІ. Встановлені судом обставин із посиланням на докази.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи у відповідній частині, перевіривши доводи клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000258 від 25.03.2023, окрім іншого, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що:

1)Наприкінці квітня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановиш не виявилось можливим, у денну пору доби, разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 , перебували за місцем їх спільного тимчасового мешкання у приватному домоволодінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з проведенням ними ремонтних робіт у вказаному будинку.

Саме в той час у ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 виник єдиний злочинний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_5 , а саме: електричного двигуна від бетономішалки (в зборі) «agrimotor», 1000 Вт/220В, який перебував на території приватного домоволодіння за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій спільний з вказаною особою протиправний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 , скориставшись тим, що власник домоволодіння відсутній, використовуючи ту обставину, що за їх діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню спільного злочинного умислу до кінця, таємно, шляхом вільного доступу, заволоділи електричним двигуном від бетономішалки (в зборі) «agrimotor», 1000 Вт/220В, вартісно 1267 грн. 47 коп., який знаходився на території домоволодіння ОСОБА_5 та належав останньому.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , віднесли вказаний електричний двигун на територію приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звернувши таким чином на свою користь викрадене майно, після чого, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкода на суму 1267 грн. 47 коп..

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

2)Крім того, ОСОБА_9 , відчуваючи безкарність за раніше вчинені злочини, вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , 31.01.2023 року, знаходився за місцем свого тимчасового мешкання у приватному домоволодінні ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з проведенням ним ремонтних робіт у вказаному будинку.

Саме в той час у нього виник протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, а саме болгарки (шліфувальної машини) 180 діаметру марки «Angle grinder WAG», належної ОСОБА_5 , яка знаходилась у ванній кімнаті вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію що склалася, а саме скориставшись тим, що власник домоволодіння відсутній, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, даючи умисно, повторно, у період воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно заволодів болгаркою (шліфувальною машиною) 180 діаметру марки «Angle grinder WAG», вартістю 650 грн. 00 коп., яка належала ОСОБА_5 .

Цього ж дня, о 10 год. 56 хв., ОСОБА_4 , заклав вказану вище болгарку до ПТ «ЕВ.РО.ЛОМБАРД «ЕВ.РО.Фінанси ЛТД І КОМПАНІЯ», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 58/1, звернувши таким чином на свою користь викрадене майно та розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння, ОСОБА_4 , завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 650 грн. 00 коп.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ (далі за текстом Закон № 3886-ІХ), який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідними частинами ст. 185, ст. 190 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) у тому разі, якщо таке викрадення майна не є дрібним.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 та ст. 190 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно висновків, викладених в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 по справі № 278/1566/21 про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX:

«Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.»

При цьому суд відзначає, що неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX, з урахуванням положень ст. 5 КК України, на теперішній час кримінально караним є крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2022 році, якщо вартість майна - предмету кримінального правопорушення становить більше 2481 (1240,50?2=2481).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX, з урахуванням положень ст. 5 КК України, на теперішній час кримінально караним є крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2023 році, якщо вартість майна - предмету кримінального правопорушення становить більше 2684 (1342?2=2684).

Водночас, по вищенаведеним епізодам обвинувачення по кримінальному провадженню № 0000258 від 25.03.2023 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжок майна, вартість якого становить 1267,47 грн. та 650 грн., тобто менше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян, які встановлені на моменти вчинення відповідних діянь.

Таким чином вказані діяння не можуть вважатись кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість відповідного майна не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено адміністративну відповідальність, 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої підпунктом 4-1 пункту 4 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як зазначалось вище, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив закрити провадження по справі у вищезазначеній частині на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності законом, яким скасована відповідальність за діяння, які йому інкриміновані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України, то, з урахуванням позиції обвинуваченого, вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому ст. 162 КК України встановлено кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.

За змістом обвинувачення ОСОБА_4 не було інкриміновано вчинення відповідних крадіжок майна, у поєднанні з проникненням до відповідного житла, а зазначалось, що приватне домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , було місцем тимчасового мешкання обвинуваченого, у зв`язку з проведенням ним ремонтних робіт у вказаному будинку. Ці обставини також підтвердили допитані під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 .

Отже, вказані інкриміновані ОСОБА_4 дії не містять ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про закриття у вищезазначеній частині кримінального провадження № 0000258 від 25.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності законом, яким скасована відповідальність за діяння вчинене обвинувачуваним, підлягає задоволенню.

Щодо решти обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, то відносно нього необхідно продовжити судовий розгляд.

Частиною 1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. При цьому, нормами КПК України не передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження у справі.

Разом з цим потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 19.11.2019 у справі справа № 345/2618/16-к.

Таким чином, цивільний позов ОСОБА_5 в частині вимог про стягнення з ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди вартості викрадених електричного двигуна від бетономішалки (в зборі) «agrimotor», 1000 Вт/220В (1267 грн. 47 коп.) та болгарки (шліфувальної машини) 180 діаметру марки «Angle grinder WAG» (650 грн. 00 коп.) підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись вимогами ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності законом, яким скасована відповідальність за діяння вчинене обвинувачуваним, закрити кримінальне провадження № 0000258 від 25.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України:

- за епізодом викрадення наприкінці квітня 2022, більш точна дата не встановлена, за адресою: м. Харків, пров. Карпівський, 20, майна потерпілого ОСОБА_5 вартістю 1267,47 грн.;

- за епізодом викрадення 31.01.2023, за адресою: м. Харків, пров. Карпівський, 20, майна потерпілого ОСОБА_5 вартістю 650,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 в частині вимог про стягнення з ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди вартості викрадених електричного двигуна від бетономішалки (в зборі) «agrimotor», 1000 Вт/220В (1267 грн. 47 коп.) та болгарки (шліфувальної машини) 180 діаметру марки «Angle grinder WAG» (650 грн. 00 коп.) залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта (висновок №665М від 22.06.2023) у розмірі 716,94 грн. віднести на рахунок держави.

Продовжити судовий розгляд щодо іншої частини обвинувачення відносно ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1