Єдиний унікальний номер: 448/2112/24
Провадження № 1-кп/448/266/24
У Х В А Л А

судового засідання

11.12.2024 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду в м.Мостиська по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 15.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку),

захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

І. Суть клопотання, що вирішується.

1. В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває на розгляді кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 15.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311 КК України, яке надійшло до суду 20.11.2024 та згідно ухвали судді від 21.11.2024 в даному кримінальному провадженні на 26.11.2024 призначено підготовче судове засідання.

2. В підготовчому судовому засіданні 11.12.2024 прокурор заявив клопотання, яке скерував для ознайомлення обвинуваченій та її захисникові, про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави. Вказане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна відповідно. Зокрема, посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою отримання прибутку від незаконного обігу прекурсорів, у встановлений досудовим розслідуванням час, але до 17.02,2024, розробила злочинну схему з контрабанди прекурсорів з Арабської Республіки Єгипет в Україну.

Так, діючи з вказаною метою, ОСОБА_3 17.02,2024 зателефонувала громадянину України ОСОБА_6 та запропонувала останньому придбати у неї прекурсор - псевдоефедрин. попередньо ввезений ОСОБА_7 з Арабської Республіки Єгипет в Україну з приховуванням від митного контролю. При цьому, ОСОБА_6 повинен був оплатити вартість псевдоефедрину, а також транспортні витрати ОСОБА_3 . На зазначену пропозицію ОСОБА_6 погодився.

У подальшому ОСОБА_6 , діючи за вказівками ОСОБА_3 , передав останній шляхом перерахунку на банківські картки та безпосередньо готівкою грошові кошти в загальній сумі 417 836 грн. та 1800 доларів, а саме на придбання авіаквитків до Арабської Республіки Єгипет та придбання там прекурсорів для подальшого контрабандного переміщення в Україну.

3. Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи з прямим умислом, направленим на контрабанду прекурсорів в особливо великих розмірах, ОСОБА_3 10.03.2024 о 00 год 40 хв виїхала через пункт пропуску «Дяківці» до Румунії. Перебуваючи за кордоном ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбала у невстановленої особи прекурсор - псевдоефедрин у вигляді порошкоподібної речовини білого кольору, поміщений невстановленою особою в упакування з-під прального порошку з метою його приховування.

4. Надалі ОСОБА_3 12.03.2024 разом із придбаним нею прекурсором - псевдоефедрином, перебуваючи в Італії, а саме в м. Рим (аеропорт Ф`юмічіно), реалізовуючи свій злочинний умисел на контрабанду прекурсорів в Україну в особливо великих розмірах, замовила громадянину України ОСОБА_8 , якому не були відомі злочинні наміри ОСОБА_9 , транспортування в Україну двох дорожніх сумок, в які остання попередньо приховала упакування з-під прального порошку з прекурсором - псевдоефедрином всередині. При цьому, ОСОБА_3 не повідомляла ОСОБА_10 про вміст зазначених сумок. Крім того, ОСОБА_3 вказала ОСОБА_10 що посилку в Україні забере знайомий її «чоловіка». Також ОСОБА_11 надала вказівку ОСОБА_6 , прибути 14.03.2024 до м. Стрий Львівської області для отримання зазначених посилок та надала останньому номер мобільного телефону ОСОБА_10 .

5. Надалі. 13.03.2024 ОСОБА_10 , слідуючи з Італії в Україну автомобілем марки RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_1 із посилками з прихованим ОСОБА_11 прекурсором - псевдоефедрином, 14.03.2024 перетнув державний та митний кордон України через пункт пропуску Шегині.

6. У свою чергу ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_3 виїхав 14.03.2024 з м. Рівне в напрямку Львівської області для отримання від ОСОБА_10 вищевказаних посилок з прихованим ОСОБА_3 прекурсором псевдоефедрином.

7. Прибувши у визначене ОСОБА_10 місце, а саме на автодорозі Київ-Чоп 539 км+350м на АЗС WOG, ОСОБА_6 отримав від останнього надані ОСОБА_3 в м. Рим посилки, а саме два пакети з продуктами та дві дорожні сумки коричневого кольору з прихованим ОСОБА_3 прекурсором псевдоефедрином.

8. Відповідно до висновків експерта № СЕ- 19/118-24/3152-НЗППРАП від 15.03.2024 та № СЕ-19/118-24/4755-НЗППРАП від 02.05.2024. порошкоподібна речовина білого кольору, яка містилась у двох упакуваннях, з-під прального порошку, що містились у двох дорожніх сумках коричневого кольору, містить у своєму складі прекурсор - псевдоефедрин, загальною масою 3341,761 г, що становить особливо великий розмір.

9. 15.03.2024 о 12 год, 33 ха. ОСОБА_3 затримано в порядку ч. 1 п. 6 ст. 615 КПК України.

15.03.2024 о 19 год, 43 хв. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України,

10. Крім того, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою отримання прибутку від незаконного обігу прекурсорів, достовірно знаючи про те, що громадянин України ОСОБА_6 , причетний до незаконного виготовлення психотропної речовини - метамфетаміну, 17.02.2024 запропонувала останньому придбати у неї прекурсор - псевдоефедрин для подальшого виготовлення з нього психотропної речовини - метамфетаміну. На зазначену пропозицію ОСОБА_6 погодився.

11. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , перебуваючи за межами України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але до 12.03.2024 придбала у невстановленої особи прекурсор - псевдоефедрин в особливо великому розмірі, у вигляді порошкоподібної речовини білого кольору, для його подальшого пересилання в Україну та збуту ОСОБА_6 з метою виготовлення психотропної речовини - метамфетаміну. При цьому, прекурсор був поміщений невстановленою особою в упакування з-під прального порошку з метою унеможливлення його виявлення під час траспортування.

12. Зазначений прекурсор - псевдоефрин. ОСОБА_11 зберігала з метою збуту ОСОБА_6 для виготовлення психотропної речовини метамфегаміну, за місцем свого тимчасового перебування в Італії а саме в м. Рим (аеропорт Ф`юмічіно) з моменту незаконного придбання до 12.03.2024 включно.

13. Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою пересилання в Україну та збуту придбаного нею прекурсору ОСОБА_6 для подальшого виготовлення психотропної речовини - метамфетаміну ОСОБА_3 організувала пересилання прекурсору в Україну, а саме замовила громадянину України ОСОБА_8 , якому не були відомі злочинні наміри ОСОБА_3 транспортування в Україну двох дорожніх сумок, в які остання попередньо приховала упакування з-під прального порошку з прекурсором - псевдоефедрином всередині. Також ОСОБА_3 вказала ОСОБА_10 , що посилку з прихованим нею прекуросром всередині в Україні забере знайомий її «чоловіка». Також ОСОБА_3 надала вказівку ОСОБА_6 прибути 14.03.2024 до м. Стрий Львівської області для отримання зазначених посилок та надала останньому номер мобільного телефону ОСОБА_10 .

14. 13.03.2024 ОСОБА_10 вирушив з Італії в Україну автомобілем марки RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_1 із посилками з прихованим ОСОБА_11 прекурсором - псевдоефедрином. та 14.03.2024 перетнув державний та митний кордон України через пункт пропуску Шегині.

15. У свою чергу ОСОБА_6 ,, діючи за вказівкою ОСОБА_3 виїхав 14.03.2024 з м. Рівне в напрямку Львівської області для отримання від ОСОБА_10 вищевказаних посилок з прихованим та надісланим Вінклер ВЛ прекурсором - псевдоефедрином. Прибувши у визначене ОСОБА_10 місце, а саме на автодорозі Київ-Чоп 539 км+350м на АЗС WOG, ОСОБА_6 отримав від останнього надані ОСОБА_11 в м. Рим посилки, а саме два пакети з продуктами та дві дорожні сумки коричневого кольору з прихованим Вінклер ВЛ прекурсором - псевдоефедрином.

16. Відповідно до висновків експерта № СЕ-19/118-24/3152-НЗППРАП від 15.03.2024 та № СЕ-19/118-24/4755-НЗППРАП від 02.05.2024, порошкоподібна речовина білого кольору, яка містилась у двох упакуваннях з-під прального порошку, що містились у двох дорожніх сумках коричневого кольору, містить у своєму складі прекурсор - псевдоефедрин, загальною масою 3341,761 г, що становить особливо великий розмір.

17. 28.06.2024 ОСОБА_11 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України та про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.

18. 20.08.2024 ОСОБА_11 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 311 КК України.

19. Обгрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_6 від 18.02.2024 та 15.03.2024. протоколом обшуку від 15.03.2024, протоколом огляду від 14.03.2024. висновком експерта СЕ-19/118-24/3152-НЗППРАП від 15.03.2024, висновком експерта №СЕ-19/118-24/4755-НЗППРАП від 02.05.2024, протоколом огляду від 24.05.2024, протоколами за наслідками проведення НСРД, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

20. Таким чином, громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до затримання фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима за ч. 1 ст. 201. ч. 1 ст. 321 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна відповідно.

21. Вказує, що 17.03.2024 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області до підозрюваної ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, беї визначення розміру застави, а 07.11.2024 рішенням слідчого судді вищевказаної судової інстанції строк даного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_12 остаточно продовжено до 15.12.2024. Стверджує, що ризики наведені у вказаній ухвалі, на даний час, не відпали, не змінилися, не зменшилися та продовжують існувати.

22. Посилається на те, що обвинувачена ОСОБА_3 може переховуватися від суду, що підтверджується неодноразовими та частими поїздками останньої за межі України, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченої за кордоном та як наслідок можливість переховуватись від суду за межами України.

23. Також, вказує, що обвинувачена може незаконно впливати на свідків, з метою уникнення можливого факту притягнення її до кримінальної відповідальності, може чинити на таких осіб, як фізичний, так і психічний тиск.

Зазначає, що також є наявний ризик вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що підозрювана зчинила інкримінований злочин, будучи засудженою за ч. 1 ст. 201 ч.1 ст. 321 КК України, що не виключає можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

24. Також зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_3 , у випадку його доведення в суді, обвинуваченій загрожує безальтернативне покарання, санкція якою передбачає від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою.

25. Посилається також на те, що у зв`язку з наявністю в ОСОБА_3 значних сум грошових коштів, що надасть можливість останній внесення застави у разі визначення розміру судом при розгляді даного клопотання.

26. Прокурор зазначає, що інші запобіжні заходи, які не пов`язані з триманням під вартою, не здатні запобігти вищенаведеним ризикам, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 своїх процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі.

27. У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав повністю клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, без визначення застави, надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому клопотанні, просив його задовольнити.

28. Обвинувачена ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтвердила, що отримала копію вказаного клопотання завчасно та ознайомилася із її змістом, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що дотримуватиметься належної процесуальної поведінки. Просила змінити їй вид запобіжного заходу на менш суворий, а саме у виді цілодобового домашнього арешту.

29. В підготовчому судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_13 підтримав позицію обвинуваченої ОСОБА_3 , заперечив проти задоволення клопотання прокурора, покликаючись на відсутність наведених у клопотанні ризиків, доповнив, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 та передбачене за нього покарання, не є визначальним фактором для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив змінити запобіжний захід обвинуваченої на менш суворіший вид запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Посилається на те, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу, а тому він повинен бути змінений більш м`яким запобіжним заходом. Вказує, що ОСОБА_3 перебуває під вартою з 17.03.2024 року, у зв`язку з чим під час досудового розслідування на протязі більше дев`яти місяців обмежена прав та свобод, що являється порушенням принципу поваги до свободи особистості.Вказує, що на даний час відпали ризики зазначені в ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_3 має постійне місце проживання і не має жодного наміру переховуватися від суду, вона позбавлена можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, так як усі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені, у неї немає потреби незаконно впливати на свідків, експертів, так як під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб та зроблено висновки експертиз, вона не має необхідності та сенсу перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказує, що беручи до уваги те, що деякі з ризиків можуть мати місце під час судового розгляду, однак не можуть впливати на доцільність саме тримання під вартою, просить змінити обвинуваченій ОСОБА_14 запобіжний захід на більш м`який, а саме на цілодобавий домашній арешт.

ІІІ. Встановлені Судом обставини.

30. Як вбачається із досліджених Судом доказів, розпочато кримінальне провадження №0000162 від 15.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311 КК України.

31. 17.03.2024 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області до підозрюваної ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, беї визначення розміру застави, а 07.11.2024 рішенням слідчого судді вищевказаної судової інстанції строк даного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_12 остаточно продовжено до 15.12.2024.

32. Дане кримінальне провадження надійшло до суду 20.11.2024 та згідно ухвали судді від 21.11.2024 в даному кримінальному провадженні на 26.11.2024 призначено підготовче судове засідання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

ІV. Мотиви, з яких виходить Суд, положення закону, якими він керується та висновок Суду.

33. Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

34. Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду прокурором відповідно до ст.199 КПК України та відповідає вимогам ст.184 цього Кодексу.

35. Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

36. Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

37. В силу вимог ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

38. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі Вєренцов проти України ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (п. 26 рішення ЄСПЛ у справі Гарсія Руіс проти Іспанії ).

39. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі Єлоєв проти України) після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011).

40. Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Летельє проти Франції № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії №33977/97 від 26 липня 2001 року.

41. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

42. Як вбачається з положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

43. Судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу оцінено в сукупності такі обставини:

- вагомість наявних доказів про обґрунтованість обвинувачення у вчинення нею кримінального правопорушення, зокрема, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість пред`явленого їй обвинувачення.

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання його вини: ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна відповідно, що усвідомлює обвинувачена;

- вік та стан здоров`я обвинуваченої, яка не є особою з інвалідністю;

- міцність соціальних зв`язків обвинуваченого: обвинувачена має зареєстроване місце проживання;

- обвинувачена має судимість за ч.1 ст.201, ч.1 ст. 321 КК України.

Щодо ризиків передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор.

44. При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа "Панченко проти Росії").

45. Ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа "Бекчиєв проти Молдови").

46. Судом, при оцінці суворості можливого покарання та у світлі факторів, які оцінені в сукупності досліджених обставини, встановлено, що існує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не встановлено стримуючі фактори, які свідчать, що обвинуваченою не будуть вживатися спроби для запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судове засідання.

47. При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Яжинський проти Польщі ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на потерпілих, свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.

48. Як вбачається із додатків до обвинувального акту, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню. Однак, ці докази мають бути досліджені на більш пізніх етапах судового розгляду справи, допит свідків судом ще не розпочато.

На підставі викладеного, Суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, має місце у зв`язку з не проведенням у судовому засіданні допиту свідків.

49. Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, крім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

50. З огляду на викладене, та встановивши наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, Суд вважає, що продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованою та необхідною мірою для забезпечення її належної процесуальної поведінки.

51. Суд приходить до переконання, що для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою наявні всі обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

52. Враховуючи наведене та оцінивши всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, внаслідок чого клопотання обвинуваченої та захисника про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

53. Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

54. Однак, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні у випадку вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

55. Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, підстав для застосування визначення розміру альтернативи у вигляді застави суд не вбачає.

З цих підстав, та керуючись положеннями статтей 131, 132, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 315, 369, 395 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_15 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити.

2. Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до затримання фактично проживаючої у АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення застави, до 08 лютого 2025 включно.

3. Копію ухвали вручити захиснику обвинуваченої та прокурору, направити для відома і виконання у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та для вручення обвинуваченій ОСОБА_3 .

4. Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

5. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

6. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали складено 16.12.2024.

Суддя ОСОБА_16