УХВАЛА

Іменем України

05.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення вироків суду відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд подання у його відсутність. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає подання у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий:

- 16.12.2021р. вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч.3 ст.185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. За цим вироком ОСОБА_4 вчинив крадіжку 03.09.2021р. на суму 1766,67 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки (2270,00 грн), тобто вчинене ним діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час та особа підлягає звільненню від відбуття покарання за цим вироком.

- 03.03.2023 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 1 ст.162, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок не пов`язаний із крадіжкою, тому не підлягає декриміналізації. Проте у зв`язку із декриміналізацією попереднього вироку підлягає виключенню із даного вироку посилання на ст.71 КК України та ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі.

- 03.03.2023 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 1 ст.162, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок не пов`язаний із крадіжкою, тому не підлягає декриміналізації. Проте у зв`язку із декриміналізацією попереднього вироку підлягає виключенню із даного вироку посилання на ст.71 КК України та ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі.

- 20.03.2023р. вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, 70, 71 КК України до 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. За цим вироком ОСОБА_4 вчинив три епізоди крадіжки, дві з яких: 22.12.2022р на суму 1797,17 грн. та 13 грудня 2022 року на суму 299 грн., які підлягають декриміналізації, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням. А третій епізод за 28.01.2023р на суму 4973,90 грн. є кримінально караним та не підлягає декриміналізації, оскільки сума викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн). Проте у зв`язку із декриміналізацією попереднього вироку від 16.12.2021р підлягає виключенню із даного вироку посилання на ст.71 КК України та ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.;

- 24.03.2023р. вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч.1, 4 ст.358, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Вказаний вирок не пов`язаний із крадіжкою, тому не підлягає декриміналізації. Проте у зв`язку із декриміналізацією попереднього вироку від 16.12.2021р підлягає виключенню із даного вироку посилання на ст.71 КК України та ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.1, 4 ст.358, 70, 71 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.

Останнім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2023 з урахуванням ухвали Чернігівського апеляційного суду від 20.07.2023р. ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

За даним вироком ОСОБА_4 вчинив кілька епізодів крадіжок: 06.03.2023 на суму 708,44 грн., 06.03.2023 на суму 346, 80 грн. та 349,99 грн., 23.03.2023 на суму 414,72 грн., 24 березня 2023 на суму 434,66 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинені ним діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час та особа підлягає звільненню від відбуття покарання за цим вироком.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2022 становили 2481 грн., станом на 2023 2684 грн.

Відповідно, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

Отже враховуючи, що ОСОБА_4 згідно першого вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.12.2021 та останнього вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2023 з урахуванням ухвали Чернігівського апеляційного суду від 20.07.2023р здійснив крадіжку майна на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинені ним діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання за даним вироком, на підставі ч.2 ст. 74 КК України. З інших вироків підлягають виключенню посилання на ст.71 КК України.

На підставі цього, з урахуванням декриміналізованих епізодів вчинення крадіжок, першого та останнього вироків, ОСОБА_4 слід вважати засудженим та таким, що відбуває покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.03.2023р. за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком та покарання, призначеного вироками Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.03.2023, 03.03.2023р та від 24.03.2023р., остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення вироку суду у відповідність до діючого закону - задовольнити.

Вироки Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.12.2021р., 03.03.2023р., 03.03.2023р., 20.03.2023р та Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2023 з урахуванням ухвали Чернігівського апеляційного суду від 20.07.2023р., привести у відповідність до вимог Закону України Закону №3886-ІХ від 18.07.2024р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.12.2021р, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити із вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.03.2023 (справа №740/1129/23) посилання на ст.71 КК України та ОСОБА_4 слід вважати засудженим за цим вироком за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі.

Виключити із вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.03.2023 (справа №740/644/23) посилання на ст.71 КК України та ОСОБА_4 слід вважати засудженим за цим вироком за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому у вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.03.2023р. за епізодами від 22.12.2022р та від 13 грудня 2022 року у зв`язку з усуненням караності діяння. Виключити із вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.03.2023р посилання на ст.71 КК України та ОСОБА_4 слід вважати засудженим за цим вироком за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Виключити із вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.03.2023р посилання на ст.71 КК України та ОСОБА_4 слід вважати засудженим за цим вироком за ч.1, 4 ст.358, 70, 71 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2023 з урахуванням ухвали Чернігівського апеляційного суду від 20.07.2023р., у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід вважати засудженим та таким, що відбуває покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.03.2023р. за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком та покарання, призначеного вироками Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.03.2023, 03.03.2023р та від 24.03.2023р., остаточно визначити покарання у виді 6 років позбавлення волі..

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1