Справа № 202/2524/25
Провадження № 1-кс/202/2727/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 13.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтуванні вказаного клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділу ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000431 від 13.03.2025, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2025 було накладено арешт на автомобіль «OPEL MONTEREY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 ..

Володілець майна посилається на те, що у вказаному кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії, та вказаний автомобіль було оглянуто експертом.

В судовому засіданні володілець майна клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання. Повідомила суд, що всі необхідні слідчі дії з вказаним майном було проведено.

Заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2025 було накладено арешт на автомобіль «OPEL MONTEREY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 . Заборонено відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У даному випадку арешт на автомобіль марки «OPEL MONTEREY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , був накладений з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

У ході судового засідання, прокурор повідомила суд, що всі слідчі дії було виконано.

Таким чином, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що на сьогоднішній час жодних процесуальних дій стосовно арештованого автомобіля не здійснюється і не планується здійснювати.

Слідчий суддя також враховує, що згідно із п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Прессос компанія ОСОБА_7 та інші проти Бельгії, «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).

На думку слідчого судді, накладення заборони користування транспортним засобом протягом тривалого часу, буде явно непропорційним, неспіврозмірним, нерозумним та покладе надмірний тягар на власника цього майна.

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності особи, а також з огляду на тривалість арешту майна, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб арешту майна на менш обтяжливий тому, що подальше обмеження права володіння транспортним засобом буде непропорційним втручанням у право власності, тобто у право на мирне володіння майном, а тому повинно бути припинено.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання володільця майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2025 у справі № 202/2524/25, провадження № 1-кс/202/2030/2025 автомобіль марки «OPEL MONTEREY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , права власності на який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 в частині користування та володіння вказаним транспортним засобом.

Передати автомобіль марки «OPEL MONTEREY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 .

Виконання ухвали про скасування арешту майна доручити слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1