справа № 274/9470/24
провадження № 1-кс/0274/2193/24

Ухвала
11.12.2024 р. м. Бердичів
в с т а н о в и в:
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 07.12.2024 р. близько 11:40 год. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи міським маршрутним автобусом «РУТА А0483», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку для висадки пасажирів по вул. Одеська в м. Бердичеві поряд магазину «Жменя» № 297а вказаної вулиці (зупинка «Червона Гора»). Не дочекавшись доки пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вийде із автобусу, розпочав його рух. Внаслідок чого остання впала на асфальтобетонне покриття та вищевказаний автобус під керуванням ОСОБА_5 здійснив наїзд на неї. В результаті ДТП пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток тазу та госпіталізована до КНП «Бердичівська міська лікарня».
Таким чином, автобус марки «РУТА А0483», д.н.з. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.
Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вказане майно являється речовим доказом.
Слідчий у клопотанні зазначає, що арешт на вказаний транспортний засіб потрібно накласти з метою збереження його як речового доказу та проведення ряду судових експертиз.
Ст.слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Як передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та /або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.12.2024 р. вбачається, що автобус марки «РУТА А0483», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 по вул. Одеська в м. Бердичеві поряд магазину «Жменя» № 297а вказаної вулиці (зупинка «Червона Гора»), здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході огляду місця пригоди вказаний транспортний засіб вилучений на майданчик МКП "Бердичівкомунсервіс".
Згідно рапорту ст.інспектора чергового Бердичівського РВП ОСОБА_7 від 07.12.2024 р. вбачається, що медсестра травмпункту Бердичівської ЦМЛ повідомила, що надано медичну допомогу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів якої, вона отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток тазу 07.12.2024 р. під час ДТП по вул. Одеська в м. Бердичеві.
Таким чином, зазначений автобус марки «РУТА А0483», д.н.з. НОМЕР_1 , міг зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберігли на собі його сліди.
Слідчим суддею встановлено, що вказаний транспортний засіб: автобус марки «РУТА А0483», д.н.з. НОМЕР_1 має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу та який був вилучений з метою його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність призначення комплексної експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертиз, експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .
Визначити місцем зберігання арештованого автобуса марки «РУТА А0483», д.н.з. НОМЕР_1 - майданчик МКП "Бердичівкомунсервіс" (вул. Чуднівська, 156, м. Бердичів).
Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1