справа № 461/6333/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004022 від 06.09.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, освіта вища, непрацюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 06 вересня 2016 року близько 13.20 год., знаходячись у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові, вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором представникам влади, а саме діючи з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, протиставляючи себе суспільству, проявляючи грубу силу та зухвалість, під час вручення йому, як підозрюваному, відповідно до вимог глави 11 КПК України повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001361 від 19.04.2016 року за ч. 1 ст. 125 КК України, почав штовханину з слідчим СВ Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , а у відповідь на її зауваження розпочав конфлікт з інспекторами Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були залучені до охорони порядку та забезпечення безпеки слідчого під час проведення вказаної процесуальної дії, відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», не виконуючи законних вимог працівників правоохоронного органу, висловлюючись нецензурною лайкою, ображав їхню честь та гідність і чинив їм активний опір, штовхаючи та наносячи удари руками та ногами, заподіявши при цьому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Окрім того, ОСОБА_4 06.09.2016 року близько 13.20 год., знаходячись у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові, діючи умисно, у зв`язку із виконанням працівниками Національної поліції своїх службових обов`язків під час припинення його хуліганських дій, наніс удари рукою по тулубу та кінцівках слідчого Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , спричинивши їй згідно із висновком судово-медичної експертизи синці на правому передпліччі, що відносяться до легкого тілесного ушкодження, а також наніс удари руками та ногами по тулубу та кінцівках інспекторів Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які припиняли його хуліганські дії, спричинивши ОСОБА_7 згідно із висновком судово-медичної експертизи синець на грудях справа та садно на лівій гомілці, що відносяться до легкого тілесного ушкодження. Таким чином ОСОБА_4 вчинив умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, заперечив та пояснив, що у 2016 році він перебував у якості підозрюваного у кримінальному провадженні за ст. 125 КК України. Досудове розслідування здійснювала слідча Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , яка 1 разу проводила його допит. Надалі працівники Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області у приміщенні вказаного РВ намагались вручити йому процесуальні документи у даному кримінальному провадженні, однак він відмовився від отримання такого через відсутність свого захисника. Також 06 вересня 2016 року у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова відбувався розгляд його скарги на бездіяльність прокурора, та о 13.20 год він вийшов із приміщення залу засідань та до нього підійшла невідома жінка, якою як надалі виявилось була ОСОБА_6 та яку він не впізнав, а також двоє чоловіків у цивільному одязі. Нічого не сказавши, вони перегородили йому прохід. Після цього жінка подала чоловікам команду і ті спробували схопити його за руки, скрутивши їх за його спиною. При цьому жінка та чоловіки мовчали та нічого не пояснювали, про те, що це працівники правоохоронних органів він не знав та не здогадувався. Надалі, розхитуючись тілом, він вирвався від чоловіків та побіг у кабінет судді ОСОБА_9 , однак потерпіла ОСОБА_6 пройшла слідом за ним. При цьому суддя почав з`ясовувати, що відбувається, на що потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що проводить слідчі дії. Після цього суддя ОСОБА_9 наказав їм покинути приміщення його кабінету, а він помітив, що ОСОБА_6 намагається знімати його на камеру телефону. Оскільки він перебував у шоковому стані та заперечував проти проведення відеозйомки без його дозволу, тому підійшов до ОСОБА_6 та легко вдарив по телефону, а після цього вийшов із коридору на сходову клітку і піднявся на 4 поверх. Через деякий час залишив приміщення суду. Працівників поліції він одразу не викликав, однак в подальшому звернувся за медичною допомогою та за результатами проведеної експертизи встановлено наявність у нього легких тілесних ушкоджень у виді крововиливів у середній третині обох плечей. Жодних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 він не наносив, вважає, що вони самі нанесли собі такі тілесні ушкодження з метою його дискредитації та притягнення до кримінальної відповідальної. Також жодної нецензурної лайки він не вживав та не ображав працівників поліції, а лише кликав присутніх на допомогу, оскільки вважав, що на нього напали невідомі особи. Опору він також не чинив, а лише вирвався із рук двох чоловіків, оскільки не знав, що це працівники правоохоронного органу, був у шоці та не очікував нападу у приміщенні суду. Після того, як у кабінеті судді ОСОБА_9 почув, що жінка є слідчою Залізничного РВ все ж вибив із її рук телефон, оскільки перебував у шоковому стані. Вважає себе потерпілим і за наведеного просить ухвалити виправдувальний вирок щодо нього.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання поклалась на розсуд суду. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не прибули, скерували заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки перебувають на службі за межами м. Львова.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у скоєному стверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що у 2016 році здійснювала досудове розслудвання у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. При повідомленні підозри у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 вів себе нахабно, кричав та нецензурно лаявся. Після завершення дізнання на неї було покладено обов`язок вручити обвинуваченому обвинувальний акт, однак ОСОБА_4 повісток про виклик не отримував, двері у квартиру не відкривав, ігнорував всі виклики. У ході вжиття заходів щодо встановлення місця перебування обвинуваченого вона дізналась, що 06.09.2016 року ОСОБА_4 буде присутнім у Шевченківському районному суді м. Львова, де у нього відбувався розгляд справи, а тому було прийнято рішення вручити йому процесуальні документи у вказаному місці. 06.09.2016 року близько 13.00 год. вона у супроводі 2 працівників поліції, а саме інспекторів Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 та Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 прибула у приміщення Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові. У коридорі на 3 поверсі поряд із залом судових засідань вона побачила ОСОБА_4 , при цьому обвинувачений теж побачив та впізнав її, оскільки добре знав її, як слідчу СВ Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області, яка понад 3 місці проводила дізнання у кримінальному провадженні щодо нього. Надалі вона та інспектори поліції представилась та показали свої службові посвідчення, після чого вона включила на мобільному телефоні функцію відеозапису і намагалась повідомити обвинуваченого про завершення досудового розслідування, зачитати його права та повідомити про необхідність явки у приміщення Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області. У відповідь на це ОСОБА_4 проявив агресію, почав нецензурно лаятись на її адресу і намагався її вдарити. Інспектори Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 намагались зупинити його та припинити протиправні дії ОСОБА_4 , однак останній, будучи кремезними і сильним чоловіком, чинив їм опір та вдарив одного із працівників поліції в ногу, а іншого в ребро. Також ОСОБА_4 вирвався і кинувся до неї, намагаючись розбити мобільний телефон, на який вона здійснювала фіксацію вказаної події. Працівники поліції перешкодили йому у цьому, однак ОСОБА_4 знову викрутився та втік із приміщення суду. Для фіксації протиправних дій обвинуваченого був складений рапорт в Галицький РВ ВП ГУНП у Львівській області про нанесення їй тілесних ушкоджень та опір працівникам поліції, за результатами якого було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Також вона звернулась для проходження судово-медичної експертизи, де було встановлено заподіяння їй легких тілесних ушкоджень у виді синця на правому передпліччі. Як вона була одягнута та чи були працівники поліції у форменому одязі у цей день не пригадує, однак при зустрічі із ОСОБА_4 вони одразу ж представились та показали свої службові посвідчення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав свідчення, згідно із якими 06 вересня 2016 року він працював на посаді командира роти батальйону конвойної служби та був задіяний до виконання обов`язків щодо конвоювання осіб, взятих під варту, у приміщення Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові. Близько обіду він почув сильний крик на 3 поверсі суду, а тому піднявся, з`ясувати, чи не потрібно допомоги. При цьому при виході із залу судових засідань він побачив 3 чоловіків, один із яких сильно кричав, махав руками. Він підійшов до них та запитав, чи потрібно допомогу, на що 2 чоловіків представились працівниками поліції та повідомили, що самі розберуться із ситуацією.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що 06 вересня 2016 року перебував у складі батальйону конвойної служби з виконання обов`язку щодо конвоювання осіб, взятих під варту, у приміщення Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові. Близько обіду він почув шум на 3 поверсі суду біля залів судових засідань, а також чув крик та нецензурну лайку. Командир роти ОСОБА_10 піднявся на 3 поверх для надання допомоги, він же залишився на місці.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що 06.09.2016 року близько 13.00 год. знаходився на 3 поверсі у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові у зв`язку із розглядом його справи. При цьому у приміщення суду зайшли кілька людей, в одному із яких він впізнав свого знайомого ОСОБА_7 , який на той час працював інспектором Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області. Надалі він побачив, як із залу судових засідань виходить кремезний чоловік, який після того, як до нього підійшли працівники поліції та представились, почав кричати, вживати нецензурні слова, плюватись. При цьому його знайомий та інший працівник поліції намагались припинити протиправні дії чоловіка, на що останній розпочав із ними боротьбу, чинив опір. Також він бачив, що разом із працівниками поліції прийшла жінка, однак як розвивались події не пригадує, оскільки був зайнятий своєю справою.

Витягом ЄРДР у кримінальному провадженні № 0004022 від 06.09.2016 року (а.с. 135-136 т. 3) стверджується внесення 06.09.2016 року о 15.38 год. відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України за результатами надходження матеріалів правоохоронних та контролюючих органів про те, що 06.09.2016 року о 13.25 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові наніс тілесні ушкодження працівникам поліції, а саме слідчому Залізничного ВП ГУНП у Львівській області - ОСОБА_6 , інспектору Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 та поліцейському Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 . Окрім того, 18.11.2016 року о 11.00 год. внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 296 КК України, а саме про те, що ОСОБА_4 06.09.2016 року близько 13.20 год., знаходячись у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові, діючи з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, протиставляючи себе суспільству, проявляючи грубу силу та зухвалість, вчинив конфлікт з працівниками Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області, а саме слідчим ОСОБА_6 , інспекторами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час виконання ними службових обов`язків, а саме під час вручення ОСОБА_4 в якості підозрюваного слідчим Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 повідомлення про завершення досудового розслідування в порядку ст.ст. 283, 290 КПК України, не виконуючи законних вимог працівників правоохоронного органу, чинив їм активний опір та, штовхаючи їх і не припиняючи голосно кричати, нецензурно лаятись, ображаючи їхню честь та гідність, заподіяв потерпілим тілесні ушкодження: ОСОБА_6 згідно із висновком експерта № 1786 від 06.09.2016 року синці на правому передпліччі, що відносяться до легкого тілесного ушкодження; ОСОБА_7 згідно із висновком експерта № 1791 від 06.09.2016 року синець на грудях справа та садно на лівій гомілці, що відносяться до легкого тілесного ушкодження; ОСОБА_13 згідно із висновком експерта № 1792 від 06.09.2016 року синець на правій гомілці, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Рапортом слідчої СВ Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 06.09.2016 (а.с. 137 т. 3), згідно із яким 06.09.2016 року, при виконанні процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001361 від 19.04.2016 року за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме під час вручення підозрюваному ОСОБА_4 повідомлення про завершення досудового розслідування відповідно до вимог ст.ст. 283, 290 КПК України, останній відмовився від отримання даного повідомлення та при цьому наніс тілесні ушкодження їй та працівникам поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

З висновку експерта № 1786 від 06.09.2016 року (а.с. 138 т. 3) вбачається, що у ОСОБА_6 виявлено синці на правому передпліччі, які утворились від дії тупих предметів, можливо від ударів кулаком і папкою, могли виникнути 06.09.2016 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних даних про отримання ушкодження внаслідок падіння із висоти власного зросту та нанесення власноручно немає.

Заявою слідчого СВ Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 16.10.2016 року (а.с. 162 т. 3) про долучення речового доказу DVD-диска із записом подій, що мали місце 06.09.2026 року за участі ОСОБА_4 у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова.

Протоколом огляду DVD-диска, наданого слідим СВ Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 16.10.2016 року (а.с. 163 т. 3) та скріншотами до нього (а.с. 164-165 т. 3), згідно із яким оглянуто відеофайл «20160906_132502», період запису якого становить 1 хв. 20 сек. При перегляді встановлено, що 06.09.2026 року близько 13.20 год. ОСОБА_4 у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові, діючи умисно, наніс удари слідчій СВ Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 по кінцівках, спричинивши їй тілесні ушкодження.

Постановою про визнання предмету речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження від 16.10.2016 року (а.с. 166 т. 3), відповідно до якої DVD-диск, наданий слідчим СВ Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 16.10.2016 року, визнано речовим доказом.

З висновку експерта № 1791 від 06.09.2016 року (а.с. 167 т. 3) вбачається, що у ОСОБА_7 виявлено синець на грудях справа, садно на лівій гомілці, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 06.09.2016 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних даних про отримання ушкодження внаслідок падіння із висоти власного зросту та нанесення власноручно немає.

З висновку експерта № 1792 від 06.09.2016 року (а.с. 168 т. 3) вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено синець на правій гомілці, який утворився від дії тупого предмета, міг виникнути 06.09.2016 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних даних про отримання ушкодження внаслідок падіння із висоти власного зросту та нанесення власноручно немає.

Листом Шевченківського районного суду м. Львов від 14.09.2016 року (а.с. 169 т.3) та долученим до нього DVD-диском (а.с. 170 т.3) із внутрішньої камери відеоспостереження, яка знаходиться на 3-му поверсі біля кабінету судді ОСОБА_9 у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові.

Протоколом огляду DVD-диска, отриманого 14.09.2016 року із Шевченківського районного суду м. Львова (а.с. 171 т. 3) та скріншотами до нього (а.с. 179-184 т. 3), згідно із яким оглянуто відеофайл «06.09.16», період запису якого з 13.00 год. до 13.59 год. за 06.09.2016 року. При перегляді встановлено, що 06.09.2016 року близько 13.20 год. ОСОБА_4 у приміщенніШевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові, під час хуліганських дій, діючи умисно, наніс удари слідчій СВ Залізничного РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 по кінцівках, а також по тулубу та кінцівках працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинивши їм тілесні ушкодження.

Постановою про визнання предмету речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження від 15.09.2016 року (а.с. 185 т. 3), відповідно до якої DVD-диск, отриманого 14.09.2016 року із Шевченківського районного суду м. Львова, визнано речовим доказом.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.10.2016 року та фототаблицею до нього (а.с. 186-188 т.3), відповідно до якого слідчим Галицького РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 за участі потерпілої ОСОБА_6 , спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_15 , статиста ОСОБА_16 , у присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 із використанням фотокамери мобільного телефона «Леново» відтворено обставини, які мали місце 06.09.2026 року близько 13.20 год. у приміщенніШевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові за участі ОСОБА_4 . Так потерпіла розповіла і за допомогою статиста відтворила, як ОСОБА_4 наніс їй удар кулаком лівої руки по її правій руці.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.10.2016 року та фототаблицею до нього (а.с. 189 -191 т.3), відповідно до якого слідчим Галицького РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 за участі потерпілого ОСОБА_8 , спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_15 , статиста ОСОБА_16 , у присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 із використанням фотокамери мобільного телефона «Леново» відтворено обставини, які мали місце 06.09.2016 року близько 13.20 год. у приміщенніШевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові за участі ОСОБА_4 . Так потерпілий розповів і за допомогою статиста відтворив, як ОСОБА_4 схопив його за праву руку, намагаючись відвести за спину, та при цьому наніс удар у нижню частину правої ноги (передню поверхню правої гомілки). Зауваження до протоколу відсутні.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.10.2016 року та фототаблицею до нього (а.с. 192-194- т.3), відповідно до якого слідчим Галицького РВ ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 за участі потерпілого ОСОБА_7 , спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_15 , статиста ОСОБА_16 , у присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 із використанням фотокамери мобільного телефона «Леново» відтворено обставини, які мали місце 06.09.2016 року близько 13.20 год. у приміщенніШевченківського районного суду м. Львова, що на вул. Січових Стрільців, 12 у м. Львові за участі ОСОБА_4 . Так потерпілий розповів і за допомогою статиста відтворив, як ОСОБА_4 наніс йому удар ліктем у правий бік ребер, а також кілька ударів ногою в нижню частину правої ноги. Зауваження до протоколу відсутні.

Протоколом огляду 2-ох DVD-дисків від 07.12.2016 року, отриманих із Управління патрульної поліції (а.с. 201 -202 т. 3) про проведення обшуку житла ОСОБА_4 23.11.2016 року та вручення останньому повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, а також постановою про визнання предмету речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження від 07.12.2016 року (а.с. 203 т. 3), відповідно до якої DVD-диски визнано речовими доказами.

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого з приводу того, що він не вчиняв жодних кримінальних правопорушень, а лише гукав про допомогу через те, що не знав, що у приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова до нього підійши особи, що є працівниками правоохоронних органів, оскільки наведене спростовується зібраними у справі доказами, показаннями свідків та оглянутим у судовому засіданні відеозаписами (а.с. 140 т.3), з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 мала намір повідомити обвинуваченому ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування, тримаючи у руках документи, робила спробу їх вручити, в той час, як обвинувачений чинив їм опір та наніс працівникам поліції тілесні ушкодження. Окрім цього із пояснень обвинуваченого також вбачається, що, перебуваючи у кабінеті судді ОСОБА_9 , він дізнався, що потерпіла ОСОБА_6 проводить слідчі дії, однак всупереч цьому своєї протиправної поведінки він не припинив, а навпаки намагався вибити із рук потерпілої мобільний телефон.

Із врахуванням наведеного, суд доходить висновку, що в судовому засіданні винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором представникові влади, доведена повністю, а його дії кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 296 КК України. Також доведеною повністю є винність ОСОБА_4 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, та вірною є кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 345 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше несудимий (а.с. 16-18 т. 3), є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання (а.с. 63, 131 т. 3), на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває (а.с. 196, 197 т. 3), не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується, як активний та постійний, одночасно агресивний та неврівноважений скаржник. Письмових скарг від мешканців будинку щодо нього не надходить, оскільки сусіди залякані його вчинками і діями (а.с. 199 т.3).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , як і обтяжуючих покарання обставин судом не виявлено.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи наведене, покарання обвинуваченому слід визначити в межах санкцій статтей, за якими кваліфіковано кримінальні правопорушення, а саме у виді позбавлення волі, та із врахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив кілька кримінальних правопорушень, то остаточне покарання за ними йому слід призначити згідно із ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, пунктом 3 ч.1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас згідно із ч 8 вказаної статті закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 79 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 373 КПК, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Частина 4 статті 374 КПК передбачає, що якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку.

Аналогічна позиція викладена у постанові ВС від 17.08.2022 у справі №274/4366/18 (провадження № 51-6109км21) .

Санкція ч. 3 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Діяння передбачене ч. 2 ст. 345 КК України карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Як встановлено в судовому засіданні, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 345 КК України, вчинено ОСОБА_4 у 2016 році та в силу дії ст. 12 КК України належать до категорії нетяжких злочинів. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у період з 23.11.2022 року та по 16.12.2022 року, а також з 12.06.2024 року та по 03.07.2024 року ОСОБА_4 ухилявся від суду, через що був оголошений у розшук, однак ще 06.09.2021 року закінчились строки притягнення його до кримінальної відповідальності, останній заперечив щодо закриття кримінального провадження щодо нього, а тому на підставі п. 2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України він підлягає звільненню від покарання за ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 345 КК України.

У межах даного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому на даний час не обрано. Цивільний позов не заявлено. Витрати на залучення експерта та інші процесуальні витрати - відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме диски із відеозаписом з місця події слід зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України, суд , -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 296 КК України у виді 2 років позбавлення волі та за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строку давності.

Речові докази, а саме: диски із відеозаписом з місця події слід зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, потерпілій.

Суддя ОСОБА_1