Справа № 953/2852/25
н/п 1-кс/953/2829/25
"11" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється відділом нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури.
Досудовим розслідуванням встановлено громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 04 грудня 2023 року, 28 грудня 2023 року, 10 лютого 2024 року, 12 лютого 2024 року та 26 лютого 2024 року, перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання, використовуючи власний аккаунт в месенджері «Telegram» під назвою « ОСОБА_5 », поширив матеріал, в якому міститься інформація щодо виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.
Вказані підсумки підтверджено, згідно з висновком експерта № 8873 від 17.01.2025, національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи.
08.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.
кольору, в прозорому чохлі, з встановленим паролем у вигляді графічного паролю, який повідомив ОСОБА_4 , для введення якого необхідно провести по цифрах в наступному порядку «1475369».
08.04.2025 постановою слідчого вищезазначені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказаний мобільний телефон у органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт з метою збереження речового доказу та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Слідчий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, повідомлений належним чином, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та клопотання просив задовольнити.
Власник майна в судове засідання не доставлявся, повідомлений належним чином, від слідчого надійшла заява від власника майна про розгляд клопотання за його відсутності, та проти задоволення клопотання не заперечував.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з наступних підстав.
08.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.
08.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.03.2025 слідчим було проведено обшук, та вилучено майно, яке зазначене в протоколі обшуку, та в прохальній частині клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом та зберегло на собі сліди вчинення злочинів, що не позбавляє в подальшому власника майна звернутись у порядку встановленому КПК України з клопотанням про скасування арешту на майно.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити слідчий відділ УСБУ в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_7