Справа № 521/9928/24
Номер провадження:1-кс/521/3172/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000781 від 17.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт в частині користування автомобілем марки «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25.10.2017 належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_4 вказує на те, що в ході досудового розслідування прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт автомобіля марки «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25.10.2017 належить ОСОБА_3 .

27.06.2024 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було накладено арешт на автомобіль марки «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25.10.2017 належить ОСОБА_3 , з забороною розпоряджатись та користуватись зазначеним майном.

Метою накладення арешту за зазначений транспортний засіб було збереження речових доказів та для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні шляхом проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи.

Власником автомобіля марки «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25.10.2017 року є ОСОБА_3 та використовує його у власній господарській діяльності.

У зв`язку з тим, що заплановані експертизи за участю автомобіля «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведені, немає необхідності подальшого його утримання на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів та вважає, що в подальшому відпала необхідність у застосуванні такого заходу як арешт автомобіля.

Враховуючи те, що накладення арешту на майно перешкоджає законному праву ОСОБА_3 користуватися своїм майном а також те, що стороною стороною обвинувачення не надано доказів, які б вказували на необхідність застосування такого виду арешту автомобіля, а саме в частині користування ним, в подальшому застосуванні такого виду арешту на майно відпала потреба.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання був повідомлений.

Розглянувши клопотання та вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000781 від 17.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 27.06.2024 року по справі №521/9928/24 було накладено арешт на автомобіль марки «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25.10.2017 належить ОСОБА_3 , з забороною розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких дізнавач, слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені в ньому доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25.10.2017 року, ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, вказане майно не перебуває у власності підозрюваного або обвинуваченого, що виключає необхідність застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, також вказане майно не перебувають у власності підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації, що виключає необхідність арешту, для забезпечення спеціальної конфіскації. Відсутність в провадженні цивільних позовів виключає необхідність арешту вказаного майна з метою забезпечення відшкодування шкоди.

Крім того, в якості підстави для накладення арешту слугувало те, що автомобіль «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є доказом у кримінальному провадженні по якому слід провести судові експертизи.

У зв`язку з тим, що заплановані експертизи за участю автомобіля «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведені, немає необхідності подальшого його утримання на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На даний час ОСОБА_3 є власником вказаного майна, іншого органами досудового розслідування не доведено.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Враховуючи викладене, стороною кримінального провадження, за клопотанням якої накладено арешт не доведено підстав для продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового скасування накладеного арешту.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000781 від 17.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.06.2024 року у справі №521/9928/24 провадження №1-кс/521/1898/24, а саме в частині користування транспортним засобом марки «Богдан, DF-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25.10.2017 належить ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1