Справа № 467/1851/24
Провадження № 1-кс/467/9/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2025 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянув у судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області клопотання слідчого СВ ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Каприяна Стрешенського району, Молдова, громадянина України, освіта середня, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована та фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , проходив військову службу по мобілізації на посаді курсанта 3 навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0000046 від 26.02.2024 року,

в с т а н о в и в :

20.12.2024 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області від слідчого СВ ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, погоджене начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді курсанта 3 навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюється в тому, що він 25.07.2023 року приблизно о 04:50 годині, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», самовільно залишив місце служби, а саме місце розосередження особового складу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

06.12.2024 о 14:30 год., у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем фактичного проживання, співмешканці останнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, Глави 6, ч. 2 ст. 135 Глави 11 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також, відповідно до вимог ч. 8 ст. 42 КПК України, вручено пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію дій підозрюваного, на теперішній час виникла необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується доказами, зокрема:

- Витягом з ЄРДР;

- Рапортом командира 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2023 року про відсутність в тимчасовому пункті дислокації тимчасово розміщеного 3 навчального батальйону в/ч НОМЕР_1 військовослужбовця по мобілізації ОСОБА_5 ;

- Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 666 від 25.07.2023 року про призначення службового розслідування за фактом відсутності військовослужбовця ОСОБА_5 ;

- Актом службового розслідування від 25.08.2023 року;

- Повідомленням військової частини НОМЕР_1 про кримінальне правопорушення від 08.11.2023 року;

- Рапортом слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) ДБР від 26.02.2024 року;

- Протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- Іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, повідомлена ОСОБА_5 підозра на теперішній час є повністю обґрунтованою, що у свою чергу являється однією з необхідних підстав для застосування запобіжного заходу.

16.12.2024 року, у зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 280, ст. 281 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 зупинено та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Щодо наявності у справі ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим зазначено, що ризик, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків (навчання, робота, тощо), у зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей та АР Крим,або на окуповану територію, окрім того, ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування у зв`язку з чим 16.12.2024 року оголошувався його розшук. Ризик, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що не маючи обмежень у пересуванні ОСОБА_5 буде мати можливість особисто, або через своїх колег, які є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , схилити останніх до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовуватимуть його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, або схиляти до відмови давати свідчення інших можливих свідків, які дотепер не допитані, але підлягають допиту. Ризик, що ОСОБА_5 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій у кримінальному провадженні, тоді як підозрюваний, дізнавшись про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість підозри з додатків до цього клопотання, може вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування. Також існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 вчинятиме інші кримінальні правопорушення та продовжить вчиняти правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а саме він може ухилятися від подальшого проходження служби, а також вчинити інші тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, пов`язані з порушенням встановленого порядку несення військової служби.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 , не оспорюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, звернув увагу суду на стан здоров`я цивільної дружини підозрюваного, ОСОБА_7 , якій було встановлено ІІ групу інвалідності до жовтня 2024 року і яка продовжує хворіти, а також перебуває у стані вагітності, у зв`язку з чим потребує допомоги з боку ОСОБА_5 , крім того просив врахувати наявність на утриманні ОСОБА_5 малолітньої дитини, яка потребує догляду. У зв`язку із зазначеним просив визначити ОСОБА_13 заставу як альтернативний запобіжний захід.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав пояснення свого захисника, зазначив, що не переховувався від слідства та весь час після того як покинув військову частину перебував дома, допомагав хворій дружині. Щодо свого майнового стану пояснив, що не працює, однак має земельну ділянку для ведення фермерського господарства.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно норм ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч.1 ст.183 КПК України).

Відповідно до вимог п.4 ч.2. ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000046 від 26.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

06.12.2024 року у межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: матеріалами службового розслідування, допитами свідків та іншими доказами.

16.12.2024 року, у зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 280, ст. 281 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 зупинено та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5

20.12.2024 року слідчий звернувся до суду з клопотаннями про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 та про дозвіл на його затримання.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.12.2024 року слідчому надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно повідомлення від 19.01.2025 року, протоколу затримання від 18.01.2025 року, ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді 18.01.2025 року об 11 год. 45 хв.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, вже переховувався від органів досудового розслідування та суду, і усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності вини може переховуватись у майбутньому. Оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 носить триваючий характер, тобто його вчинення безперервно продовжується в часі, наявний ризик продовження вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань зазначених осіб у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тож, існує ризик, що ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на час розгляду клопотання. Однак, ОСОБА_5 незважаючи на теперішню складну ситуацію в країні, розуміючи те, що він вчиняє злочин в період військового стану, будучи військовослужбовцем, вчинив тяжкий злочин.

Як визначено ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

За правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченому ст. 109-114-2, ст. 258-258-6, ст. 260, ст. 261, ст. 402-405, ст. 407, ст. 408,ст. 429, ст. 437-442 КК України.

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі «Осипенко проти України»). Уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі «Вренчев проти Сербії» п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Враховуючи вказану практику ЄСПЛ, ст. 183 КПК України, яка наділяє слідчого суддю, суд дискреційними повноваженнями щодо питання стосовно застави, однак відповідно до вказаної статті зобов`язує слідчого суддю, суд визначити розмір застави застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що в даному випадку ОСОБА_5 слід визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При визначенні розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу підозрюваного, який відповідно до матеріалів провадження раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, що, однак, не утримало його від переховування від органів досудового розслідування, які змушені були вживати заходи до його розшуку. Також слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , який знаючи свої обов`язки проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, в умовах воєнного стану самовільно залишив місце служби з метою ухилення від військової служби, майновий стан підозрюваного, який не працює, однак має у власності нерухоме майно, крім того, застава може бути внесена не тільки підозрюваним, а й іншими особами.

Зважаючи, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а ОСОБА_5 вже їх порушував, слідчий суддя вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як перспектива втрати застави у меншому розмірі не буде достатнім стримуючим заходом для підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, і саме такий розмір застави, з урахуванням доведених ризиків і особи підозрюваного, може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя зробив висновок про задоволення клопотання слідчого, обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 372, 376 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000046 від 26.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 11 години 45 хвилин 18 березня 2025 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, 11 години 45 хвилин 18 січня 2025 року.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі протягом строку її дії.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 18 березня 2025 року включно.

З моменту внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 18 березня 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику негайно після її проголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали складено і проголошено 22.01.2025 року о 09 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1