УХВАЛА

про часткове закриття кримінального провадження та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Рівне кримінальне провадження №№ 0002266, 0003136, 0000598 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №№ 0002266, 0003136, 0000598 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

До початку судового засідання, 07 листопада 2024 року, прокурор ОСОБА_3 подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, мотивуючи тим, що з урахуванням тяжкості злочину, сімейного, майнового стану, характеризуючих даних обвинуваченого, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив суд змінити його запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявні їх заяви, в яких просили суд проводити підготовче судове засідання та судовий розгляд без їх участі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор при розгляді клопотання довела про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом не з`явлення за викликами до суду, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, не має постійного місця проживання та постійного джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може надалі продовжувати займатися злочинною діяльністю, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений в розмірі 3 028 гривень.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про часткове закриття кримінального провадження, а саме, в частині вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 квітня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом обману, використовуючи сайт «obyava.ua», розмістив оголошення з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 в загальній сумі 9 425 гривень, які остання перерахувала за допомогою трьох транзакцій, а саме: 19.04.2023 о 09:49 год. в сумі 3 969 гривень, 19.04.2023 о 15:46 год. в сумі 1 487 гривень та 19.04.2023 о 11:42 год. в сумі 3 969 гривень, на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Таскомбанк», чим завдав потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 9 425 гривень.

Також, 06 травня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи сайт «obyava.ua», розмістив оголошення з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Telegram». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в загальній сумі 3 988 гривень, які остання перерахувала за допомогою однієї транзакцій, а саме: 06.05.2023 о 17:03 год., на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Таскомбанк», чим завдав потерпілій майнову шкоду.

Крім цього, 12 червня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надіслав лист ОСОБА_10 з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в загальній сумі 7 830 гривень, які остання перерахувала за допомогою трьох транзакцій, а саме: 12.06.2023 о 17:36 год. в сумі 3 330 гривень, 12.06.2023 о 19:26 год. в сумі 2 500 гривень та 14.06.2023 о 13:03 год. в сумі 2 000 гривень, на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «А-БАНК», чим завдав потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 7 830 гривень.

Також, 12 червня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надіслав лист ОСОБА_5 , з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в загальній сумі 6 050 гривень, які остання перерахувала за допомогою трьох транзакцій, а саме: 27.06.2023 о 10:30 год. в сумі 3550 гривень, 27.06.2023 о 15:02 год. в сумі 1 750 гривень, та 03.07.2023 о 14:36 год. в сумі 750 гривень, на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «А-БАНК», чим завдав потерпілій майнову шкоду в розмірі 6 050 гривень.

Крім цього, 13 червня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи мобільний номер телефону з абонентським номером НОМЕР_3 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber», надіслав ОСОБА_13 повідомлення з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів. У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 4 200 гривень, які остання перерахувала за допомогою однієї транзакції, а саме: 13.06.2023 о 10:43 год., на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «А-БАНК», чим завдав потерпілій майнову шкоду.

Також, 18 червня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надіслав лист ОСОБА_11 з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 в загальній сумі 6 994 гривень, які остання перерахувала за допомогою трьох транзакцій, а саме: 19.06.2023 о 15:50 год. в сумі 3 381 гривень, 19.06.2023 о 15:56 год. в сумі 85 гривень та 19.06.2023 о 17:33 год. в сумі 3 528 гривень, на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «А-БАНК», чим завдав потерпілій майнову шкоду в розмірі 6 994 гривень.

Крім цього, 26 липня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_3 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber», надіслав ОСОБА_15 повідомлення з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів. У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_15 в загальній сумі 57 884 гривень, які останній перерахував за допомогою двадцяти транзакцій, а саме: 26.07.2023 о 19:46 год. в сумі 1 638 гривень, 26.07.2023 о 21:58 год. в сумі 1 638 гривень, 27.07.2023 о 06:52 год. в сумі 3 845 гривень, 27.07.2023 о 10:12 год. в сумі 4 000 гривень, 27.07.2023 о 11:22 год. в сумі 3 875 гривень, 27.07.2023 о 19:36 год. в сумі 4 500 гривень, 28.07.2023 о 14:11 год. в сумі 2 200 гривень, 28.07.2023 о 16:13 год. в сумі 4500 гривень, 28.07.2023 о 19:38 год. в сумі 4500 гривень, 29.07.2023 о 11:37 год. в сумі 5 600 гривень, 29.07.2023 о 13:23 год. в сумі 5 600 гривень, 29.07.2023 о 13:38 год. в сумі 1 500 гривень, 29.07.2023 о 14:43 год. в сумі 1 400 гривень, 29.07.2023 о 15:55 год. в сумі 1 520 гривень, 29.07.2023 о 18:33 год. в сумі 5 650 гривень, 30.07.2023 о 17:36 год. в сумі 2650 гривень, 30.07.2023 о 21:38 год. в сумі 850 гривень, 31.07.2023 о 19:16 год. в сумі 918 гривень, 01.08.2023 о 15:05 год. в сумі 750 гривень, 02.08.2023 о 15:38 год. в сумі 750 гривень, на заздалегідь вказані ОСОБА_4 карткові рахунки № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «А-БАНК», № НОМЕР_5 , відкритий в АТ «А-БАНК», № НОМЕР_6 , відкритий в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», чим завдав потерпілому майнову шкоду в загальному розмірі 57 884 гривень.

Також, 02 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надіслав лист ОСОБА_14 з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 2 000 гривень, які остання перерахувала за допомогою однієї транзакції, а саме: 02.08.2023 о 23:01 год., на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в АТ «А-БАНК», чим завдав потерпілій майнову шкоду.

Крім цього, 05 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надіслав лист ОСОБА_6 з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 2 600 гривень, які остання перерахувала за допомогою однієї транзакції, а саме 06.08.2023 о 18:21 год., на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ «Універсал Банк», чим завдав потерпілій майнову шкоду.

Також, 05 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надіслав лист ОСОБА_9 з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в загальній сумі 7 580 гривень, які остання перерахувала за допомогою чотирьох транзакцій, а саме: 06.08.2023 о 20:51 год. в сумі 680 гривень, 07.08.2023 о 07:52 год. в сумі 1 000 гривень, 11.08.2023 о 19:43 год. в сумі 2 150 гривень та 11.08.2023 о 20:50 год. в сумі 3 750 гривень, на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «А-БАНК», чим завдав потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 7 580 гривень.

Також, 22 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, використовуючи електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надіслав лист ОСОБА_12 з неправдивою інформацією про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати потерпілим страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 , який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 1 900 гривень, які остання перерахувала за допомогою однієї транзакції, а саме: 22.08.2023 о 18:04 год., на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «А-БАНК», чим завдав потерпілій майнову шкоду.

Крім того, в серпні 2023 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, зателефонував з мобільного номеру телефону ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 до потерпілої ОСОБА_17 та повідомив неправдиву інформацію про надання вигідної кредитної позики, без поручителів та довідки про доходи, за умови сплати страхового платежу, розмір якого залежить від суми отриманих кредитних коштів, із зазначенням вищевказаного мобільного телефону, який прив`язаний до Інтернет-месенджеру «Viber». У подальшому, під приводом надання кредиту, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 в загальній сумі 2 780 гривень, які остання перерахувала за допомогою трьох транзакцій, а саме: 10.10.2023 о 12:09 год. в сумі 2 200 гривень, 30.10.2023 о 15:10 год. в сумі 100 гривень на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_8 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», 24.10.2023 о 10:20 год. в сумі 480 гривень на картковий рахунок № НОМЕР_9 , відкритий в АТ «Універсал Банк», чим завдав потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 2 780 гривень.

Також, 29 листопада 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, представившись військовослужбовцем ЗСУ, розмістив фіктивне оголошення про збір грошових коштів у соціальній мережі Інтернет, а саме на сторінці «Facebook» під ім`ям « ОСОБА_20 ». У подальшому, під приводом збору на допомогу військовослужбовцям, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 , які остання перерахувала 29.11.2023 о 05:56 год. в сумі 500 гривень на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_10 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», зі своєї карти № НОМЕР_10 , чим завдав потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 500 гривень.

Крім того, в січні 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, представившись військовослужбовцем ЗСУ, розмістив фіктивне оголошення про збір грошових коштів у мережі Інтернет, а саме на сторінці «Facebook» під ім`ям « ОСОБА_21 ». У подальшому, під приводом збору коштів на допомогу військовослужбовцям, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_18 , які остання перерахувала 26.01.2024 о 16:20 год. в сумі 100 гривень, 27.01.2024 о 19:33 год. в сумі 500 гривень, та 15.02.2024 о 01:28 год. в сумі 400 гривень, на заздалегідь вказані ОСОБА_4 карткові рахунки № НОМЕР_11 , відкритий в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», та № НОМЕР_12 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», зі своєї карти № НОМЕР_13 , чим завдав потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 1 000 гривень.

Також, в січні 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом обману, представившись військовослужбовцем ЗСУ, розмістив фіктивне оголошення про збір грошових коштів у мережі Інтернет, а саме на сторінці «Facebook» під ім`ям « ОСОБА_21 ». У подальшому, під приводом збору коштів на допомогу військовослужбовцям, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_19 , які остання перерахувала 28.01.2024 о 11:04 год. в сумі 500 гривень на заздалегідь вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_11 , відкритий в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», зі своєї карти № НОМЕР_14, чим завдав потерпілій майнову шкоду в розмірі 500 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, ? для будь-якого платника податку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений в розмірі 2 684 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений в розмірі 3 028 гривень.

Таким чином відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-ІХ станом на 09.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія згаданого Закону № 3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно ч. 1 ст. 479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення шахрайства, у кожному конкретному вищевказаному епізоді, на суму, що становить менше 2 684 грн. та 3 028 грн.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Аналізуючи наведені положення законів, відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки).

Оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, тому він має право на продовження судового розгляду в загальному порядку, на що обвинувачений зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження в частині його обвинувачення за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задоволити та закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, зокрема органів Національної поліції (частини третя і четверта статті 42-4) (частина перша статті 44, стаття 44-1, частина перша статті 44-3, статті 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, 88-1, 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта, сьома-дев`ята статті 121, частина третя статті 121-3, частини п`ята і сьома статті 122, частина перша статті 122-2, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частини третя і п`ята статті 126, частина четверта статті 127, стаття 127-1, частина третя статті 127-4, стаття 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, частина восьма статті 152-1, статті 154, 155, 155-2-156, частини перша-четверта статті 156-1, статті 156-2, 156-4, 159, 160, частини перша і третя статті 161-1, статті 162, 162-3, частина перша статті 163-17, статті 164-164-8, 164-10, 164-15-164-18, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 166-27, 172-4-172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2, 172-10 і 172-19 (про правопорушення, вчинені поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану), 173 - 173-2, 173-4, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 182 - 183-1, частини перша - третя, сьома статті 184, статті 184-1, 184-2, 184-3 (у частині незаконного використання найменування та ознак належності до Національної поліції України), 185-185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20, 212-22-212-24).

З огляду на положення ст. 255 КУпАП, слід направити матеріали кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України до уповноваженого органу Національної поліції, для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 197, 284, 288, 331, 479-2 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Селище, Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - з 12 листопада 2024 року до 10 січня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий суду.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, а саме: прибувати до суду за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні; не відлучатись за межі Рівненської області, без дозволу суду; здати на зберігання прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до 10 січня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 та заставодавцю що, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про часткове закриття кримінального провадження - задоволити.

Кримінальне провадження №№ 0002266, 0003136, 0000598 в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України (відносно потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 ) - закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Матеріали кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України направити до органу Національної поліції України для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_22