Справа №290/654/21
УХВАЛА

06.02.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира заяву обвинуваченого про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0000075 від 09.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказана кримінальна справа.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про відвід прокурора ОСОБА_3 , обґрунтовуючи його неправомірністю винесення постанови про зміну групи прокурорів та відсутністю у прокурора законних повноважень на представництво інтересів прокуратури, оскільки він не зареєстрований в реєстрі юридичних осіб, та не надав відповідний витяг з ЄДРПОУ.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого та просив задовольнити заявлені вимоги.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти заявленого відводу, вказавши, що він має достатні повноваження та постанова про зміну групи прокурорів винесена з дотримання норм процесуального закону.

Представник потерпілого залишив вирішення заявленого відводу на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить висновку, що заява обвинуваченого про відвід прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 77 КПК України передбачені вичерпні підстави для відводу прокурора.

Так, згідно зі ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Заява про відвід прокурора має бути обґрунтованою та підтверджуватися певними доказами, представленими в судовому засіданні, або матеріалами кримінального провадження. Проте вказаних доказів надано не було.

Доводи захисника щодо порушення порядку визначення прокурора та неправомірності винесеної постанови про зміну групи прокурорів, суд вважає безпідставними виходячи з такого.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор це особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Порядок, підстави призначення та заміни прокурора у конкретному кримінальному провадженні регулюються положеннями ст. 37 КПК.

Відповідно до частин 1, 3 цієї статті прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Частиною 3 ст. 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Із зазначеної правової норми вбачається, що вимоги про незмінність прокурора, який здійснює повноваження у кримінальному провадженні, та можливість його зміни у виключних випадках, визначених КПК України, стосується випадків, коли керівником органу прокуратури визначено лише одного процесуального керівника у кримінальному провадженні. При цьому жодних обмежень щодо зміни у групі прокурорів діючим кримінальним процесуальним законодавством не встановлено.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не наділяє суд повноваженнями щодо надання вказівок керівнику прокуратури, його першому заступнику і заступникам, які діють у межах своїх повноважень, на вчинення процесуальних дій щодо участі того чи іншого прокурора у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, прокурор, у тому числі керівник чи заступник Житомирської обласної прокуратури, може виносити постанови не тільки у випадках, які прямо передбачені КПК України, але і в інших випадках, коли він визнає це за потрібне.

В матеріалах справи наявна постанова першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури від 05.07.2024 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000075 від 09.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, згідно з якою до складу групи прокурорів входить прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Постанова винесена на підставі ст.37 КПК України та мотивована тим, що вказане кримінальне провадження вчинене на території Романівської селищної територіальної громади, як відповідно до наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 №39 знаходиться під юрисдикцією Чуднівської окружної прокуратури, однак ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10.01.2022 підсудність визначена за Житомирським районним судом Житомирської області, а отже враховуючи віддаленість суду, яким здійснюється розгляд провадження, з метою забезпечення дотримання заходів правового режиму воєнного стану, ефективного підтримання публічного обвинувачення, дотримання розумних строків, виключення випадків неявки в судові засідання прокурора, виникла необхідність у зміні групи прокурорів.

Тому, суд доходить висновку, що визначення прокурора ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не порушує положення ч. 3 ст. 37 КПК, оскільки таке рішення прийняте в межах компетенції першого заступника Житомирської обласної прокуратури з метою належного підтримання публічного обвинувачення, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду кримінального провадження в розумні строки та виправдано зміною територіальної підсудності справи, більшою ефективністю підтримання публічного обвинувачення, додержання розумних строків, виключення випадків неявки в судові засідання прокурорів. У зв`язку з цим доводи обвинуваченого щодо відсутністю у прокурора законних повноважень на представництво інтересів прокуратури є безпідставними.

Стосовно тверджень обвинуваченого про неповноважність прокурора через відсутність відомостей в ЄДРПОУ, суд також вважає їх безпідставними.

Статтею 131-1 Конституції України закріплено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Систему прокуратури України, відповідно до статті 7 Закону України «Про прокуратуру» становлять:

1) Офіс Генерального прокурора;

2) обласні прокуратури та окружні прокуратури;

Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури,

Відповідно до пункту 9 та 9.5. наказу Офісу Генерального прокурора від 30.09.2021 № 309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» Керівникам прокуратур усіх рівнів, їх першим заступникам і заступникам відповідно до розподілу обов`язків та у межах повноважень, передбачених КПК України дозволено у кримінальному провадженні визначати групу прокурорів, зокрема із числа прокурорів прокуратур різних рівнів, а також прокурора для керівництва такою групою (старшого групи прокурорів), якому забезпечувати загальне планування, розподіл обов`язків і навантаження між членами групи, їх доступ до накопиченої інформації, обмін потрібною інформацією, контроль за своєчасністю та повнотою проведення процесуальних і слідчих дій, урахування мотивованих позицій прокурорів групи щодо додержання вимог законодавства, виконання завдань кримінального провадження, реагування на факти порушень вимог кримінального процесуального законодавства.

Отже нормами діючого законодавства не передбачена реєстрація кожного окремого прокурора в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та надання прокурором в судовому засіданні витягів чи виписок про самопредставнитво, оскільки вказані окружні та обласні прокуратури не є суб`єктами господарювання, а тому доводи обвинуваченого в цій частині також є необґрунтованими.

Враховуючи, що обвинуваченим не надано переконливих та обґрунтованих доказів у заінтересованості в результатах кримінального провадження або упередженості прокурора при розгляді кримінального провадження, тобто у наявності передбачених ст. 77 КПК підстав для відводу прокурора, який був призначений у даному кримінальному провадженні у встановлений законом спосіб, у задоволенні заяви про відвід прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1