УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вікторівка Ширяївського району Одеської області, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, працюючий на посаді водія в БФ «Хесед Шаарей Ціон», розлучений, маючому на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням погодженим з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 ..

Згідно вказаного клопотання вбачається, що 11.11.2024 року, приблизно о 17:00 год., у темний час доби, у суху погоду, без опадів, водій ОСОБА_5 , керуючи спеціалізованим вантажним фургоном «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух у Приморському районі м. Одеси, по правій смузі проїзної частини вул. Водопровідна, яка має сухе асфальтобетонне дорожнє покриття, яка була освітлена світлом від ліхтарів міського електроосвітлення, розташованих уздовж проїзної частини, на якій організовано двосторонній рух і яка має по дві смуги для руху транспортних засобів протилежних напрямків, поділених горизонтальною дорожньою розміткою 1.3 Розділу 34 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі Правила дорожнього руху України), з боку вул. Старосінна в напрямку пров. Високий.

Під час руху по проїзній частині вул. Водопровідна м. Одеси водій ОСОБА_5 на керованому ним автомобілі «RENAULT MASTER» став наближатися до ділянки, яка розташована навпроти будинку №1 зазначеної вулиці, на якій розташований нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 «Пішохідний перехід» Розділу 33 Правил дорожнього руху України та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 («зебра» червоно-білого кольору) Розділу 34 Правил дорожнього руху України.

В цей час на проїзну частину вул. Водопровідна м. Одеси, а саме на вищевказаний нерегульований пішохідний перехід, розташований навпроти будинку №1 зазначеної вулиці, вийшов пішохід похилого віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в темпі кроку стала перетинати проїзну частину вул. Водопровідна, з боку будинку №1 в напрямку будинку №2, тобто справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «RENAULT MASTER».

Під час руху по проїзній частині вул. Водопровідна, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого біля будинку №1 вказаної вулиці, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити нерегульований пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод, на якому можуть перебувати пішоходи, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , який по даному нерегульованому пішохідному переходу перетинав проїзну частину вказаної вулиці, рухаючись справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, водій ОСОБА_5 , діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.7., 2.3. б) Правил дорожнього руху України, уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну, та в порушення вимог п.п. 1.5., 18.1. Правил дорожнього руху України, не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху до безпечної на даній ділянці вулиці, аж до зупинки автомобіля, та не дав дорогу вказаному пішоходу, а проявляючи кримінальну противоправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух із попередньою швидкістю, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом та своєчасно і відповідно реагувати на зміни дорожньої обстановки, в результаті чого на вказаному нерегульованому пішохідному переході скоїв наїзд правою передньою частиною кузову керованого ним автомобіля «RENAULT MASTER» на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок даної ДТП пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження, від яких 12.11.2024 настала його смерть в КНП «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради.

Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 1.5., 1.7., 2.3. б), 18.1. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті пішохода ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.11.2024, схемою та фототаблицею до нього; протоколами допиту свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0001416 від 12.11.2024 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_5 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме він може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків.

На наявність зазначених ризиків вказує те, що ОСОБА_5 із врахуванням презумції невинуватості обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, яке призвело до невідворотніх наслідків у вигляді загибелі людини. За вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваній з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні прокурором доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 зможе обрання запобіжного заходу у вигляді не цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 193, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту строком до 14 січня 2025 року включно.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання: АДРЕСА_2 , протягом періоду із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 14 січня 2025 року включно на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_5 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1