У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 січня 2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 211 200 грн, та у разі внесення застави покладено обов`язки: прибувати до слідчого кожної середи в період часу з 09:00 год до 17:00 год; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, у тому числі, з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі наявності; носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 є неконкретним та суперечливим.

На думку апелянта, не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить врахувати, що підозрюваний працює неофіційно, має на утриманні дружину, 4 дітей та мати дружини, яка є інвалідом 3 групи. Дохід сім`ї не такий великий, щоб сплатити суму застави, яку визначив слідчий суддя.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 15.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

23.11.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України тим, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з конфіскацією майна, а тому, приймаючи до уваги тяжкість злочину, може виїхати до іншої країни або на непідконтрольну Україні територію з метою переховування від органів досудового розслідування;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі, перебуваючи на свободі, з метою прикриття своєї незаконної діяльності, схиляти осіб, яким здійснено продаж гуманітарної допомоги, до знищення або спотворення документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, однак, які на цій стадії досудового розслідування вилучені не були;

- незаконно впливати на свідків та осіб, які на теперішній час ще не допитані, однак, підлягають допиту у кримінальному провадженні, а також на інших підозрюваних, підтверджується тим, що ОСОБА_7 може здійснити вплив на осіб, яким здійснено продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, та на інших підозрюваних з метою надання ними органу досудового розслідування неправдивої інформації, яка виправдовує його та інших підозрюваних, або взагалі відмовитися надавати показання, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім цього, на даний час не встановлено інших осіб, які можуть надати показання у кримінальному провадженні та які ще не допитані у кримінальному провадженні, однак, на даний час вживаються заходи до їх встановлення та проведення за їх участі слідчих дій з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих (розшукових) дій з метою отримання доказів доведення вини ОСОБА_7 , а останній, в свою чергу, перебуваючи на волі та дізнавшись в порядку передбаченому КПК України від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість його підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, може вживати заходи до перешкоджання досудового розслідування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, оскільки в ході досудового розслідування отримано інформацію про систематичне вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , разом з іншими особами, які на даний час встановлюються, незаконного продажу гуманітарної допомоги.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , яке відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з конфіскацією майна, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Також слідчим суддею визначено розмір застави, що перевищує максимальний розмір, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого злочину.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Всупереч доводам апелянта, колегія суддів зазначає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення. На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Також під час апеляційного розгляду доведено, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце. На переконання колегії суддів, є доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, зважаючи на те, що слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Зокрема, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Є достатні підстави вважати про існування ризику можливості підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також є обґрунтованим ризик незаконного впливу на свідків та осіб, які на даний час не допитані, однак підлягають допиту у кримінальному провадженні, а також на інших підозрюваних. Так, ОСОБА_7 може здійснити вплив на осіб, яким здійснено продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, та на інших підозрюваних з метою надання ними органу досудового розслідування неправдивої інформації, яка виправдовує його та інших підозрюваних.

Крім цього, як слідує із клопотання слідчого, на даний час не встановлено інших осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню є також доведеним. Підставою вважати зазначений ризик реальним є те, що на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих (розшукових) дій з метою отримання доказів у кримінальному провадженні.

Також є доведеним ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , а також інші особи ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) та які підозрюються у систематичному незаконному продажі гуманітарної допомоги.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Всупереч доводам апелянта, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Хоча апелянт просить врахувати дані про особу підозрюваного, який працює неофіційно, має на утриманні дружину, 4 дітей та мати дружини, яка є інвалідом 3 групи, але ці дані не є достатніми підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а відтак, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Доводи апелянта про визначення слідчим суддею занадто великого розміру застави є неспроможними, з огляду на таке.

Згідно положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, який перевищує розмір, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя врахував встановлені ризики, обставини та характер кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється. Достатньо враховано, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у систематичному, на протязі довготривалого часу здійсненні незаконного продажу гуманітарної допомоги, за що отримував прибуток. Під час обшуків було виявлено та вилучено велику кількість предметів гуманітарної допомоги, яка була підготовлена для реалізації.

Отже, визначений слідчим суддею розмір застави забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в разі її внесення.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3