20.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/2663/25
1-кп/205/708/25
Провадження №1-кп/205/708/25
Справа №205/2663/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000056 від 07 лютого 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-технічна, не одруженого, раніше не засудженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді курсанта 3 навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу №8 від 07 січня 2025 року, обвинуваченого ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду курсанта 3 навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Проте, обвинувачений ОСОБА_3 , 02 лютого 2025 року, приблизно о 01 годині, разом з потерпілим ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де під час словесного конфлікту з потерпілим, у нього виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачуючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи спричинити потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілого, наніс останньому перший удар кулаком правої руки в область лівої сторони обличчя, а коли потерпілий прикрив обличчя обома руками, наніс другий удар кулаком правої руки по руках ОСОБА_4 . Продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, обвинувачений ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_4 третій удар кулаком правої руки в область лівої сторони обличчя, а коли потерпілий від отриманого удару втратив свідомість та впав на підлогу, не зупиняючись на досягнутому та перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_4 , стоячи з правої сторони від нього, діючи умисно, наніс йому два удари правою ногою в область правої сторони обличчя. Таким чином, внаслідок умисних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на субкон`юнктивальній оболонці лівого ока, двох синців в лівій навколоочній ділянці з розповсюдженням на ліву щічну ділянку та спинку носу, в правій навколоочній ділянці з розповсюдженням на виличну та щічну ділянки, двох саден у правій надбрівній ділянці, п`яти саден на тильній поверхні правої кисті ближче до основи пальців, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 додана письмова заява обвинуваченого, яка складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та без його участі.

Потерпілий ОСОБА_4 також звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та за відсутності всіх учасників справи.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід державі в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційного порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1