Номер провадження: 11-кп/813/808/25
Справа № 504/4153/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.07.2024 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, маючої на утриманні неповнолітнього сина 2008 року народження, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Ялти, Автономної Республіки Крим, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, розлученої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.07.2024 року, ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та їй призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн.

ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та їй призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.

Також даним вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно оскаржуваного вироку:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_8 обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 307 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, вступила у попередню змову з Особою 1 (обвинувальний акт відносно якої був направлений в Приморський районний суд м. Одеси ЄРДР № 0003194 від 05.11.2020), з якою розробила злочинний план щодо придбання, зберігання з метою збуту та збуту психотропних речовин на території міста Одеси.

Згідно із розробленого заздалегідь злочинного плану, ОСОБА_8 за попередньою змовою з Особою1 незаконно придбала, при невстановлених під час проведення досудового розслідування обставинах, у невстановленої особи порошкоподібну речовину, яка містить психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, з метою подальшого збуту.

В подальшому, 09.10.2020 в ході санкціонованого обшуку за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_8 та Особи 1 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет з замком, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, полімерний пакет з замком, на внутрішній поверхні якого є нашарування речовини білого кольору, шістнадцять прозорих полімерних пакетів з замком з залишками порошкоподібної речовини білого та рожевого кольору, чотири грошові купюри номіналом один долар США, на поверхні яких є залишки порошкоподібної речовини білого кольору, які ОСОБА_12 , незаконно зберігала за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту на території міста Одеси. Встановлено, що порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено -амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну становить 0,53369 г. Встановлено, що порошкоподібна речовина рожевого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА. Кількісний вміст МДМА становить 0,00064 г. Психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, ОСОБА_8 , зберігала та упакувала (розфасувала) по окремим поліетиленовим пакетам з метою подальшого збуту згідно із заздалегідь розробленого плану з невстановленою особою.

ОСОБА_7 , обвинувачується в тому, що в невстановлений час, вступила у попередню змову з невстановленою особою, з якою розробила злочинний план щодо збуту психотропних речовин на території міста Одеси.

Згідно із розробленого заздалегідь злочинного плану, ОСОБА_7 , незаконно придбала, при невстановлених обставинах, у невстановленої особи порошкоподібну речовину, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, з метою подальшого збуту.

В подальшому, 09.10.2020 в ході санкціонованого обшуку за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет з замком, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, полімерний пакет з замком, на внутрішній поверхні якого є нашарування речовини білого кольору, шістнадцять прозорих полімерних пакетів з замком з залишками порошкоподібної речовини білого та рожевого кольору, чотири грошові купюри номіналом один долар США, на поверхні яких є залишки порошкоподібної речовини білого кольору, які ОСОБА_13 , незаконно зберігала за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту на території міста Одеси. Встановлено, що порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну становить 0,53369 г. Встановлено, що порошкоподібна речовина рожевого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА. Кількісний вміст МДМА становить 0,00064 г.

Психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, ОСОБА_7 зберігала та упакувала (розфасувала) по окремим поліетиленовим пакетам з метою подальшого збуту згідно із заздалегідь розробленого плану з невстановленою особою.

Судом 1-ої інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309КК України, а саме в тому, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є мешканками будинку АДРЕСА_4 . Станом на жовтень 2020 року проживали разом за місцем реєстрації та фактичного місця проживання ОСОБА_8 , а саме в квартирі АДРЕСА_5 . В квартирі АДРЕСА_6 вищевказаного будинку проживала матір ОСОБА_7 . Факт спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_12 в означений період часу учасниками процесу не оспорювався.

09.10.2020 в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет з замком, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, полімерний пакет з замком, на внутрішній поверхні якого є нашарування речовини білого кольору, шістнадцять прозорих полімерних пакетів з замком з залишками порошкоподібної речовини білого та рожевого кольору, чотири грошові купюри номіналом один долар США, на поверхні яких є залишки порошкоподібної речовини білого кольору.

За результатом проведеного експертного дослідження було встановлено, що вилучена під час проведення обшуку порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено -амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну становить 0,53369 г. Порошкоподібна речовина рожевого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА. Кількісний вміст МДМА становить 0,00064 г.

Під час розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що обсяг обвинувачення та кримінально - правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, у зв`язку з чим кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_14 зазначає, що вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

-вирок в частині перекваліфікації дій обвинувачених є необґрунтованим;

-всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, судом не сформульоване обвинувачення, яке було визнане ним доведеним за результатами судового розгляду, а у рішенні суду міститься посилання лише на те, що «органами досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані невірно, у зв`язку з чим вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб без мети збуту».

За результатами розгляду апеляційної скарги, просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в цьому ж суді в іншому складі суду.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які не заперечували проти апеляційної скарги прокурора, оскільки вважали, що має бути постановлений виправдовувальний вирок, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Свій висновок про наявність в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб без мети збуту, суд 1-ої інстанції мотивував дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також навів оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймав ці докази.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, суду показала, що 09.10.2020 року вона з ОСОБА_15 повернулися до дому після косметолога та біля їх квартири їх очікували працівники поліції, згодом приїхала слідча, було приблизно 8 осіб. Вона дружить з ОСОБА_7 тривалий час, проживають в одному будинку, вона на третьому поверсі, ОСОБА_16 з матір`ю поверхами вище. На час події, ОСОБА_7 десь біля року жила з нею та з її дитиною в належній їй квартирі. З ОСОБА_7 у неї довірливі стосунки, у ОСОБА_17 були ключі від її квартири та вона могла залишатися в ній проживати сама, коли ОСОБА_8 їхала з країни за кордон, дитина ОСОБА_8 та цей час переїздила жити до свого батька. Про зберігання наркотиків в її квартирі нічого не знала, про все стало відомо під час обшуку, коли в комоді її кімнати були знайдені пакети. Сама обвинувачена наркотики ніколи не вживала та критично ставиться до їх вживання.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, суду показала, що дійсно проживала в квартирі ОСОБА_8 на час проведення обшуку. Наркотики належать їй, ОСОБА_8 про них нічого не знала. Так, за декілька місяців до цього, до неї в гості приїздили друзі з Донецька, з якими вона знайома ще до окупації Криму, де вони й познайомилися. На час їх приїзду ОСОБА_18 не було, вона була за кордоном. Друзі привезли з собою ці пакетики, де вони їх купили, вона не знає. На той час вона вперше спробувала наркотики, знає, що то був «фен». Після вживання забула викинути пакетики та вони залишилися в комоді кімнати в якій вони жили з ОСОБА_8 . Після цього наркотики більше не вживала. Про знаходження наркотичних речовин в квартирі ОСОБА_8 не повідомляла. Також, ОСОБА_7 суду показала, що під час обшуку повідомила, які речі належать їй та надала дозвіл оглянути її блокнот та мобільний телефон ОСОБА_19 її присутності працівники поліції телефон й блокнот оглянули, потім запакували та вилучили. Письмової згоди на огляд належних їй речей вона не давала. В телефоні у неї дійсно були фотографії пігулок, ці фотографії з інтернету, завантажувались з груп автоматично через функцію автозберігання. Повідомила суду, що після цього випадку наркотичні засоби більше не вживає.

Належність та допустимість доказів у даному провадженні, учасниками судового розгляду не заперечується та під час судового розгляду в суді 1-ої інстанції, досліджені наступні письмові докази, якими встановлено:

- відповідно до постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 від 05.11.2020, виділено із матеріалів досудового розслідування відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002926 від 11.09.2020 за підозрою ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України матеріали досудового розслідування (згідно опису «додаток № 1») щодо підозри у вчиненні невстановленими особами кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України;

- згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2020 зареєстровано кримінальне провадження № 0003194 за ч.2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_7 ;

- згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2021 зареєстровано кримінальне провадження № 0000425 за ч.2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_8 ;

- відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2021 (1-кс/522/7071/21), задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_22 , по кримінальному провадженню № 0000425 від 05.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, надано дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю вилучення завірених належним чином копій документів та електронних копій наявної документації, що перебувають у володінні Приморської окружної прокуратури м. Одеси, а саме до матеріалів кримінального провадження № 0003194 від 05.11.2020 року;

- згідно доручення про проведення слідчих дій у порядку ст. 40 КПК України від 09.10.2020 № 4/СВ-2116 доручено співробітникам КП Портофранківського ВП Приморського ВП ГУНП в Одеській області надати допомогу у проведенні санкціонованих обшуків згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси № 1-кс/522/13387/20 від 09.10.2020;

- відповідно до протоколу обшуку від 09.10.2020 року (санкціонованого ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2020, провадження 1-кс/522/13387/20) об`єктом обшуку була квартира АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 , за результатом проведеного обшуку нічого не виявлено;

- відповідно до протоколу обшуку від 09.10.2020 року (санкціонованого ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2020, провадження 1-кс/522/13388/20) об`єктом обшуку була квартира АДРЕСА_5 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_8 , за результатами проведеного обшуку в кімнаті № 1 було виявлено 15 полімерних пакетів з залишками порошкоподібної речовини, один полімерний пакет, з порошкоподібною речовиною, 4 купюри номіналом 1 долар, з залишками порошкоподібної речовини, два блокноти з записами, банківські карти «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , Сбербанк» № НОМЕР_3 , «Монобанк» НОМЕР_4 , «А-Банк» НОМЕР_5 , предмет схожий на пістолет марки «Safari», ноутбук марки «HP» чорного кольору, ноутбук «Sony»білого кольору, два комплекти зарядного пристрою. В ході проведення обшуку присутня ОСОБА_23 пояснила, що їй належить предмет схожий на пістолет, блокноти, мобільний телефон марки «Айфон 10» НОМЕР_6 , банківські картки «Приватбанк», «Сбербанк», «Монобанк», ноутбук «HP». Вилучені речі опечатано.

- відповідно до висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 1429-Д від 30.10.2020, на поверхні полімерних пакетів та на зовнішній поверхні грошових купюр, що були виявлені та вилучені в ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідів папілярних узорів рук (сліди пальців та долонних поверхонь) не виявлено, у зв`язку з чим питання про придатність слідів рук не вирішувалось; відповісти на питання «Чи залишені придатні сліди рук особами дактилоскопічні карти яких надані на дослідження?» не представляється можливим, у зв`язку з тим, що на поверхні полімерних пакетів та на зовнішній поверхні грошових купюр слідів папілярних узорів рук (сліди пальців та долонних поверхонь) не виявлено та у зв`язку з невідповідністю анкетних даних у дактилоскопічній карті, що надана на дослідження та що зазначена в постанові слідчого про призначення експертизи;

- відповідно до висновку Одеського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України № 2645-Х від 02.11.2020 року: надані на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,222г в полімерному пакеті з замком «zip-lock», нашарування речовини білого кольору масою 0,145 г в полімерному пакеті сріблясто-сірого кольору з замком «zip-lock», залишки порошкоподібної речовини білого кольору в одному полімерному пакеті сріблясто-сірого кольору з замком «zip-lock», в 3 (трьох) полімерних пакетах червоного кольору з замком «zip-lock», в 14 (чотирнадцяти) прозорих полімерних пакетах з замком «zip-lock» та залишки порошкоподібної речовини білого кольору на поверхні 4 (чотирьох) грошових купюр номіналом один долар США містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.

Залишки порошкоподібної речовини рожевого кольору в одному прозорому полімерному пакеті з замком «zip-lock»містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) та психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну в порошкоподібній речовині становить 0,111 г. Кількісний вміст амфетаміну в нашаруваннях порошкоподібної речовини 0,101 г. Загальний кількісний вміст амфетаміну в залишках речовини в вісімнадцяти пакетах становить 0,320 г. Загальний кількісний міст амфетаміну в залишках речовини на поверхні чотирьох грошових купюр становить 0,0014 г. Кількісний вміст амфетаміну в залишках порошкоподібної речовини рожевого кольору становить 0,00029 г. Кількісний вміст МДМА в залишках порошкоподібної речовини рожевого кольору становить 0,00064 г.

Також під час судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , старший слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_27 , показання яких покладені також в основу вироку.

Суд 1-ої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та прийшов до висновку, що вони є достатніми для постановлення обвинувального вироку суду.

Так, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому, згідно зі ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, а слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, під час апеляційного розгляду, прокурор не заявляв клопотання про повторне дослідження доказів, тому апеляційний суд не має можливості оцінити докази в інший спосіб, ніж це було зроблено судом 1-ої інстанції. Окрім того, апеляційний суд враховує, що прокурор в апеляційній скарзі просить призначити новий судовий розгляд кримінального провадження, тому відсутні підстави для повторного дослідження доказів під час апеляційного розгляду.

Згідно обвинувального акту, органами досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_8 кваліфіковані як кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковані як кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ої інстанції про те, що обсяг обвинувачення та кримінально - правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень п.п. 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2022 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого.

Не визнається незаконним придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, якщо воно здійснено у відповідності до вимог статті 27 Закону "Про наркотичні засоби ..." ( 60/95-ВР ), а також згідно зі статтею 5 Закону "Про заходи протидії незаконному обігу ..." ( 62/95-ВР ) (під час оперативної закупівлі). У таких випадках у діях осіб, які придбали ці засоби й речовини, складу злочину немає.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості.

Під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК ( 2341-14 ), а також прекурсорів (частина 2 статті 311 КК) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам "Про наркотичні засоби ..." ( 60/95-ВР ) та "Про заходи протидії незаконному обігу..." (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо).

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Згідно показів обвинуваченої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , досліджених письмових доказів, судом достеменно встановлено, та сторонами не оспорювався факт, що обвинувачені проживали разом в належній ОСОБА_8 квартирі АДРЕСА_5 та займали одну кімнату (в іншій кімнаті проживала дитина ОСОБА_8 ). Саме в кімнаті де спільно проживали обвинувачені під час санкціонованого обшуку, в комоді, були виявлені пакетик з порошкоподібною речовиною, пакетики з залишками порошкоподібної речовини та згорнуті у трубочку 4 грошові купюри. За результатами проведеного експертного дослідження, у вилучених під час обшуку пакетиках, було виявлено особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4 -метилендіоксиметамфетамін з кількісним вмістом 0,00064 г та психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамин з кількісним вмістом 0,53369г. Відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженому Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 у чинній на час розгляду справи редакції, виявлені в квартирі обвинувачених психотропні речовини не складали великі розміри. Спосіб пакування в якому психотропні речовини були виявлені та їх вживаний стан само по собі не може свідчити поза розумним сумнівом про намір їх подальшого збуту, навпаки наявність згорнутих у трубочку купюр з залишками речовини, свідчить, що психотропні речовини вживалися. Суд критично ставиться до показів ОСОБА_7 , що ОСОБА_8 не вживає заборонених препаратів та була необізнаною про наявність в належній їй квартирі заборонених психотропних речовин, які привезли за декілька місяців до обшуку її друзі, відхиляє суд також доводи сторони захисту, що ОСОБА_8 під час коли заборонені речовини з`явилися в належній їй квартирі перебувала за межами території України. Суд вважає, що ця позиція є формою захисту з метою виправдовування ОСОБА_8 , яка судом не приймається, оскільки факт зберігання в належній ОСОБА_8 квартирі, серед належних їй речей заборонених речовин є встановленим та доведеним.

Відповідно до ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Положеннями ст. 91 КПК передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

При цьому обов`язок доказування відповідно до ст. 92 КПК України покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Водночас ст.17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені положення кореспондуються з вимогами ст. 22 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про те, що всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, судом не сформульоване обвинувачення, яке було визнане ним доведеним за результатами судового розгляду, апеляційний суд визнає їх хибними.

Так,в мотивувальній частині вироку суд виклав обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прокурором та зазначив, що вони обвинувачуються органом досудового розслідування у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Натомість, в ході судового розгляду кримінального провадження встановив дійсні обставини кримінального провадження та виклав обвинувачення, визнане судом доведеним за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб без мети збуту.

Водночас, прокурор заявив вимоги про призначення нового розгляду кримінального провадження в суді 1-ої інстанції.

Апеляційний суд враховує, що перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції визначений ст. 415 КПК України, а саме, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Натомість, в апеляційній скарзі та поясненнях в судовому засіданні апеляційного суду, прокурор не наводить жодних, вказаних вище підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, в той час коли доводи обвинувачення стосуються незгоди із встановленими фактичними обставинами справи та перекваліфікацією дій обвинувачених, а вказані вище порушення вимог КПК, під час апеляційного розгляду не встановлені.

Щодо призначеного обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 покарання, яке в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційним судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд першої інстанції, зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд 1-ої інстанції також врахував: характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення; обставини, які характеризують особу обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх сімейний та матеріальний стан, характеристику за місцем проживання, те, що вони вчинили умисне кримінальне правопорушення (злочин) у сфері незаконного обігу психотропних речовин, який відноситься до категорії нетяжких відповідно до положень ст. 12 КК України.

Таким чином, апеляційний суд вважає правильним призначення покарання у виді штрафу в межах санкції статті, яке буде достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та попередження вчинення ними кримінальних правопорушень на майбутнє, а також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного злочину, його обставинам, особі обвинувачених, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Відповідно до приписів п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Таким чином, ретельно перевіривши всі доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки 1-ої інстанції дослідив обставини справи в повному обсязі, обґрунтування у вироку основані на досліджених матеріалах кримінального провадження, тому підстави для зміни або скасування вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 405, 406, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.07.2024 року відносно ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , яким вони визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4