Справа № 357/7753/22
У Х В А Л А

17.10.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в ході судового розгляду судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України заяву захисника про відвід прокурору у справі прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено відвід прокурору у справі - прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 як такій, що не наділена відповідними процесуальними повноваженнями для здійснення процесуального керівництва у даному судовому провадженні, оскільки її призначення здійснено з порушенням вимог Закону.

Викладаючи обставини, для відводу, заявник посилається на ту обставину, що постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури від 16.09.2024 у даному кримінальному проваджені була змінена та визначена група прокурорів, якою до складу групи прокурорів включено вищевказаного прокурора. Вважає, що включення останньої до складу групи прокурорів здійснено в порушення вимог ст.37 КПК України, оскільки вказана норма, містить вичерпний перелік обставин заміни одного прокурора на іншого прокурора та призначення прокурора. Також зазначає, що прокурор у відповідному кримінальному провадженні призначається керівником відповідного органу прокуратури. Посилаючись на положення п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України, ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» вважає, що вищевказана прокурор незаконно включена до складу групи прокурорів.

Обвинувачений заяву захисника підтримав.

Прокурор заперечила проти задоволення відводу.

Вирішуючи заяву захисника суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: 9) керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень;

Відповідно до ст. 37 КПК України 1. Прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

2. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

3. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 36 КПК України 4. Право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступники, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступник, керівник обласної прокуратури, його перший заступник та заступники.

Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники мають право доповнити, змінити або відмовитися від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, внесених ними, керівниками, першими заступниками чи заступниками керівників або прокурорами прокуратур нижчого рівня.

Заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступник мають право доповнити, змінити або відмовитись від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, внесених ними, керівниками, заступниками керівників підрозділів чи прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

У судовому провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими або виключними обставинами можуть брати участь прокурори органу прокуратури вищого рівня.

5. Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Право доручати у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, іншому органу досудового розслідування здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Бюро економічної безпеки України, а також доручати Бюро економічної безпеки України розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності інших органів досудового розслідування, мають Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник, заступник.

Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування, крім випадків наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування Національного антикорупційного бюро України чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану. Право доручати здійснення досудового розслідування іншому органу за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування Національного антикорупційного бюро України чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, має заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки).

Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, вчиненого народним депутатом України, іншим органам досудового розслідування, крім Національного антикорупційного бюро України та центрального апарату Державного бюро розслідувань відповідно до їх підслідності, визначеної цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 КПК України у разі скасування рішення або визнання незаконними вчиненої дії чи бездіяльності прокурор вищого рівня має право здійснити заміну одного прокурора на іншого з числа службових осіб органів прокуратури того самого рівня в досудовому провадженні, де було прийнято або вчинено незаконне рішення, дія чи бездіяльність.

Відповідно до ч. 2 ст. 341 КПК України якщо прокурор вищого рівня відмовляє у погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення чи початок провадження щодо юридичної особи або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення, він усуває від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання, та самостійно бере участь у ньому як прокурор або доручає участь іншому прокуророві. У такому разі судовий розгляд продовжується в загальному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про прокуратуру»

1. Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

2. Генеральний прокурор має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами.

Керівник обласної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної обласної прокуратури та керівниками окружних прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.

Прокурором вищого рівня є: 1) для прокурорів, у тому числі прокурорів - стажистів окружних прокуратур, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків. Як видно з постанови заступника керівника Київської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи від 25.05.2022 (а.с. 47-48) досудове розслідування у справі з самого початку здійснювалося слідчим другого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві та було визначено групу прокурорів з числа прокурорів прокуратури Київської області. До вказаної групи прокурори з числа місцевих прокуратур не включалися.

Як зазначено в постанові першого заступника керівника Київської обласної прокуратури від 16.09.2024 зміна групи прокурорів та визначення нової групи здійснена «враховуючи кадрові зміни у Київській обласній прокуратурі».

Суд погоджується, що наведені у постанові заступника керівника Київської обласної прокуратури обставини в частині «кадрових змін Київської обласної прокуратури» може бути підставою для покладення повноважень на інших прокурорів, але виключно цієї ж прокуратури.

Однак, виходячи з положень вищенаведених норм суд констатує, що перший заступник керівника Київської обласної прокуратури, не має повноважень включати до групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурорів з числа місцевої прокуратури, оскільки він не є керівником окружної прокуратури.

Наведені у постанові першого заступника прокурора обставини, в частині залучення прокурорів місцевої прокуратури не є підставою для покладення повноважень на інших прокурорів і, зокрема, на прокурорів з числа окружної прокуратури, що можливо лише з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 37 КПК України, які є чіткими та вичерпними.

Виходячи з положень ст. 2 КПК України, до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права, та передбачає, що повноваження органів публічної влади повинні бути визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Вирішуючи питання наявності для відводу прокурора суд також бере до уваги, що визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Наділення прокурора окружної прокуратури законними повноваженнями для здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні має здійснюватися належним суб`єктом владних повноважень, яким у даному випадку перший заступник керівника регіональної прокуратури не є.

Як наслідок прокурор окружної прокуратури у свою чергу також є неналежним прокурором тобто стороною у справі.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч. 1 ст. 87 КПК).

У випадку здійснення прокурором, який визначений для участі у справі з порушенням вимог, дій, передбачених ст. 36 КПК, то вони здійснюються неналежним суб`єктом.

Виходячи з наведеного, підтримання публічного обвинувачення прокурором, який визначений для участі у даному конкретному кримінальному провадженні з порушенням вимог Закону тягне за собою недопустимість доказів, отриманих під час судового розгляду чи досудового розслідування , як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора, який не мав на те законних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що прокурор у справі - прокурор Білоцерківської оружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 є неналежним прокурором у вказаному судовому проваджені, оскільки її включення до складу групи прокурорів, здійснено без дотримання вимог Конституції України, КПК України, Закону України «Про прокуратуру», а її участь та правова позиція з цього приводу з огляду на викладені вище обставини викликає обґрунтовані сумніви в її неупередженості.

Участь у справі прокурора, який включений до групи прокурорів з порушенням вимог Закону, та не наділених відповідними повноваженнями, може бути підставою для скасування вироку суду, оскільки це є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. У зв`язку з цим, заява про відвід підлягає задоволенню, а вищевказаний прокурор - відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст.2, 3, 9, 37, 77, 80, 81, 372 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 17.10.2024 про відвід прокурору у справі прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у судовій справі № 357/7753/22, 1-кп/357/341/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України задовольнити та відвести вказаного прокурора від участі у даному судовому провадженні.

Копію ухвали надіслати Першому заступнику Київської обласної прокуратури для відому та забезпечення участі у судовому засіданні належного прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_6