УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення арешту на майно

Справа № 712/1022/25

Провадження №1-кс/712/563/25

30 січня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 23.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 23.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що23.01.2024, о 16 годині 13 хвилин, до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що о 14 годині 45 хвилин, біля приміщення Черкаського колегіуму «Берегиня», невідома дівчина завдала тілесних ушкоджень її малолітній доньці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та забрала грошові кошти в сумі 35 грн.

Проведеними першочерговими слідчими діями встановлено, що малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениця 6-Б класу Черкаського колегіуму «Берегиня», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі своєю подругою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25.01.2025, близько 14 години 45 хвилин, прогулювалися біля приміщення школи «Берегиня», за адресою м. Черкаси, вул. Хоменка, буд. 14/1, та в цей час до них підійшла компанія підлітків, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з двома неповнолітніми хлопцями на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (повні дані встановлюються). Під час спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розпочався словесний конфлікт з причин зовнішності останньої та того, що ОСОБА_6 надала перевагу в спілкуванні з ОСОБА_5 , а не ОСОБА_7 . Вказаний факт обурив ОСОБА_7 , внаслідок чого вона завдала ОСОБА_5 один удар рукою в грудну клітку та один удар ногою по нозі. Також примусила малолітню ОСОБА_5 ставати на коліна та вибачатися, при цьому знімала цей момент на власний мобільний телефон.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 , пояснила, що окрім того, що ОСОБА_7 завдавала ударів та змушувала вибачатися і ставати на коліна її доньку ОСОБА_5 , вона ще й завела її до під`їзду житлового будинку та забрала в неї грошові кошти в сумі 35 (тридцять п`ять) гривень монетами.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що до кримінального правопорушення ймовірно причетна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час спілкування з малолітньою ОСОБА_7 , остання підтвердила, що між нею та ОСОБА_5 відбувся словесний конфлікт, який з її слів спровокувала остання. Не заперечила, що заставляла дівчинку вибачатися і знімала це на власний мобільний телефон. Факт нанесення тілесних ушкоджень та відкритого викрадення грошових коштів заперечила.

За добровільної згоди ОСОБА_10 слідчими вилучено у малолітньої ОСОБА_7 мобільний телефон «MotorolaMoto e13». Попереднім оглядом телефону в присутності ОСОБА_7 та її матері, виявлено два відеофайли на яких зафільмовано малолітню ОСОБА_5 , яка стоячи на колінах плаче та просить у кривдниці вибачення.

Вилучений мобільний телефон може бути використаний як доказ у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, а іншими способами, окрім як вилучення зазначених речей, підтвердити або спростувати факт злочину неможливо.

Постановою слідчого від 24.01.2025 вищезазначений мобільний телефон вилучений у ході огляду визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

Встановлено, що вищезазначений мобільний телефон перебував в користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але фактично належить матері останньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, виникла необхідність в огляді інформації, котра міститься у вилученому мобільному телефоні «MotorolaMoto e13», оскільки в ньому може міститися фотозображення, відеозаписи, інша інформація вчинення злочину відносно малолітньої ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, існує сукупність достатніх підстав вважати, щомобільний телефон «MotorolaMoto e13», темно-синього кольору, з сім картою абонента ПрАТ«Київстар» НОМЕР_1 , котрий упаковано до сейф-пакету PSP 15330151, являється доказом вчинення кримінального правопорушення, а тому, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначених речей, необхідно накласти на нього арешт.

В судове засідання прокурор не з`явився, в клопотанні просить суд справу розглядати без його участі, клопотання підтримує.

Володілець майна в судове засідання не з`явилася, причини неявки невідомі. Повідомлений про розгляд клопотання належним чином.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, прокурор просив накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення,зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із доданих до клопотання матеріалів випливає, що 23 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

23 січня 2025 під час огляду відкритої ділянки місцевості навпроти магазину «Карпати», що по вул. Хоменко, 18 за добровільної згоди ОСОБА_10 вилучено у малолітньої ОСОБА_7 мобільний телефон «MotorolaMoto e13».

24 січня 2025 року постановою старшого слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 вищевказані речі визнано речовими доказами.

Вказаний у клопотанні мобільний телефон, вилучений під час огляду 23.01.2025 року, відповідають ознакам ст. 98 КПК України для речових доказів, оскільки імовірно можуть бути знаряддям проти власності, отже можуть бути використані як докази в рамках кримінального провадження № 0000349.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що у разі не накладення на арешту на вилучене під час огляду 23.01.2025 року, вказані речові докази можуть бути пошкоджені, зіпсовані, знищені чи приховані від органів досудового розслідування, тому є необхідність в накладенні арешту, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам пошкодження, псування, знищення, перетворення, використання, відчуження цього майна та втраті речових доказів кримінального провадження.

Оцінюючи дотримання права кожної особи на мирне володіння своїм майном, декларованого ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя зважає на те, що накладення арешту у даному кримінальному провадженні становить втручання у право власності, однак таке втручання на даним час є виправданим з огляду на суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку стосується результату розслідування у даному кримінальному провадженні обставин вчинення кримінального правопорушення проти власності.

Вирішення питання про місце та порядок зберігання речових доказів врегульований ст.100 КПК України. З огляду на те, що арешт на майно накладається за клопотанням сторони обвинувачення, яка здійснила вилучення такого майна, то саме на сторону обвинувачення покладається обов`язок забезпечення схоронності такого майна та визначення порядку його зберігання.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 369, 372 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майном вилучене в ході проведення огляду 23 січня 2025 року відкритої ділянки місцевості навпроти магазину «Карпати», що по вул. Хоменко, 18, на мобільний телефон «MotorolaMoto e13», темно-синього кольору, з сім картою абонента «Київстар» НОМЕР_1 , котрий упаковано до сейф-пакету PSP 15330151, який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заборонивши власнику та третім особам розпоряджатися, користуватися, відчужувати та будь-яку зміну права власності арештованого майна до завершення розслідування у кримінальному провадження та прийняття законного рішення у ньому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали буде проголошено 30 січня 2025 року.