Cправа №991/2477/25
Провадження №11-сс/991/239/25
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.03.2025 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 від 20.03.2025 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей після отримання заяви про кримінальні правопорушення №964/11 від 11.03.2025.

ОСОБА_6 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що у своїй заяві він досить повно описав вчинені корупційні злочини.

На стадії внесення відомостей до ЄРДР заявник не зобов`язаний надавати всю інформацію про кримінальне правопорушення, адже такі відомості встановлюються під час досудового розслідування.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного від 25.03.2025, визнати протизаконною бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо не дотримання ними своїх службових обов`язків і вимог ст.214, ч.2 ст.218, ст.38 КПК України, зобов`язати детектива НАБУ виконати ст.214 КПК України та внести відомості за текстом заяви №964/11 і розслідувати до дати постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), якщо прокурор вважатиме за доцільне доручити розслідування СБУ.

Представник НАБУ, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважні причини неприбуття суд не повідомив.

Згідно із ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі представника НАБУ.

ОСОБА_6 з`явився у судове засідання, однак внаслідок порушення порядку в залі судового засідання на підставі ч.3 ст.330 КПК України був видалений із зали суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

20.03.2025 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 11.03.2025 №964/11.

Скарга обґрунтована тим, що він повідомив НАБУ про те, що службові особи Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) приховують та ініціюють службові злочини керівного складу ДБР. Окрім того, службові особи ДБР створюють перешкоди потерпілим у розпочатих кримінальних провадженнях, зокрема виносять постанови про відмову у визнанні потерпілим. Просив НАБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.109, ст.111, ст.127, ч.3 ст.282, ч.2 ст.364, ст.366, ст.442 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Згідно з відповіддю НАБУ від 19.03.2025 вих №112-294/7837 за результатами розгляду заяв ОСОБА_6 , зокрема від 11.03.2025, встановлено, що у такій не викладено об`єктивних та фактичних даних, що можуть бути вчиненні корупційні та інші кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності НАБУ, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя прийшов до висновків, що: обставини, викладені у заяві ОСОБА_6 від 11.03.2025, не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування у розумінні ч.1 ст.214 КПК України та не потребують перевірки засобами кримінального процесу; відсутня бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка б полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви ОСОБА_6 від 11.03.2025 №964/11; подана скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

При цьому в ЄРДР відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положеннями ч.4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Із наведеного слідує, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які відомості, а лише ті з них, які містять дані про вчинення кримінального правопорушення.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, провадження №51-4229км20, дійшов до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їхнього змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, із яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зі змісту заяви, поданої ОСОБА_6 , слідує, що службові особи Управління внутрішнього контролю ДБР приховують та ініціюють службові злочини керівного складу ДБР. Також службові особи ДБР створюють перешкоди потерпілим у розпочатих кримінальних провадження, зокрема виносять постанови про відмову у визнанні потерпілим. Вказане, на думку ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ч.3 ст.109, ст.111, ст.127, ч.3 ст.282, ч.2 ст.364, ст.366, ст.442 КК України.

Однак обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення зазначеними у заяві особами наведених кримінальних правопорушень, ОСОБА_6 не вказано.

Відтак, розглядаючи скаргу ОСОБА_6 , слідчий суддя, встановивши відсутність відомостей, які могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, дійшов до правильного висновку, що даними скарги не підтверджується бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга, крім посилання на повний опис вчинених корупційних злочинів, не містить доводів, які спростовують вказаний висновок слідчого судді, а тому наведене посилання визнається колегією суддів неспроможним.

Враховуючи, що вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не можуть встановлюватись під час досудового розслідування, оскільки передумовою початку досудового розслідування є внесення в ЄРДР саме цих відомостей, безпідставним є твердження апеляційної скарги про те, що такі відомості встановлюються під час досудового розслідування.

Інших конкретних доводів щодо можливої невідповідності ухвали вимогам ст.370 КПК України апеляційна скарга не містить.

Згідно із ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Із огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.404, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4