Справа № 308/7262/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальну справу №308/7262/24 кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 16.04.2024 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч.1 ст.209 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 23.04.2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 16.04.2024 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч.1 ст.209 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Ухвалою судді від 24.04.2024 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був призначений до підготовчого судового засідання на 17.05.2024 року.

В підготовчому судовому засіданні, прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України підстав для закриття кримінального провадження, для повернення обвинувального акту прокурору немає. Угода не укладалася.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечили проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Просили розглянути скарги подані ними на підготовчому судовому засіданні.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали доводи захисників.

Крім того, захисником ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні подано скаргу на постанову прокурора про визначення підслідності від 01.12.2022 р. в порядку ч.2 ст. 303 КПК України.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 14 лютого 2022 року слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області було внесено відомості до ЄРДР під № 000053 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. У цьому кримінальному провадженні відповідними постановами було призначено групу слідчих та прокурорів. Таким чином, органом досудового розслідування були слідчі Слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, а процесуальне керівництво здійснювали прокурори Закарпатської обласної прокуратури. Надалі протягом майже року, цей орган досудового розслідування здійснював слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні. Вказує на те, що 14 лютого 2024 року, прокурор Закарпатської обласної прокуратури, ОСОБА_11 , будучи процесуальним керівником у провадженні, виносить постанову про визначення підслідності. Таким чином, оскаржуваною постановою прокурор ОСОБА_12 змінив орган досудового розслідування. 05.12.2022р, на підставі отриманих за оскаржуваною постановою матеріалів кримінального провадження № 000053, т.в.о заступника Територіального управління БЕБ у Закарпатській області постановою визначив групу слідчих. Досудове розслідування у цьому провадженні продовжувалось визначеним органом досудового розслідування до квітня 2024 року.

Вказує на те, що оскаржувану постанову вважає, такою, що винесена неуповноваженою особою та яка порушує належну правову процедуру, норми кримінальнопроцесуального законодавства щодо правил зміни органу досудового розслідування у провадженні, створює умови істотного порушення прав обвинуваченого та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що оскаржувана постанова винесена неуповноваженою особою, а тому внаслідок її винесення було допущено істотне порушення права обвинувачених на належну правову процедуру під час кримінального переслідування з боку неуповноважених органів досудового розслідування.

З посиланням на викладене, просить суд скасувати Постанову прокурора Закарпатської обласної прокуратури, ОСОБА_11 про визначення підслідності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14.02.2022 р під №000053 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Крім того, захисником ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_13 в підготовчому судовому засіданні подано скаргу на постанову слідчого про перекваліфікацію.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що на аркуші справи 1-2 Т.1 матеріалів кримінального провадження міститься витяг з ЄРДР в КП №0000004 від 16.04.24 р., обвинувальний акт за яким перебуває на розгляді суду. Це провадження було виділене з провадження №0053 від 14.02.22 р., в якому власне і відбувся збір доказів. Цей факт випливає зі змісту постанови прокурора про виділення матеріалів з КП №0053 (арк 9-22, т. 1).

На аркуші справи 26 Т. 1 матеріалів кримінального провадження міститься первинний витяг КП № 0000053 від 14.02.22 р., в якому йдеться про рапорт начальника сектору УКР ГУНП в Закарпатській області про функціонування гральних закладів. Правова кваліфікація - ч. 1 ст. 203-2 ККУ.

На першому аркуші обвинувального акту міститься неправдива інформація про те, що відомості були внесені 14.02.22 р. за ч. 2 ст. 203-2 ККУ.

На аркуші 42 Т.1 наявна постанова про перекваліфікацію від 25 січня 2024 р., якою детектив ОСОБА_14 змінив правову кваліфікацію провадження №0053 від 14.02.22 р. з ч. 1 ст. 203-2 на ч. 1 та ч. 2 ст. 203-2 ККУ.

За обвинувальним актом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого лише ч.2 ст. 203-2 КК України в КП №0004 від 16.04.24 р. Вказує, що правова кваліфікація злочину, в якому обвинувачуються троє підзахисних з`явилася в цьому провадженні саме внаслідок перекваліфікації з ч.1 на ч.2 ст. 203-2 ККУ.

Зазначає, що норми КПК не передбачають перекваліфікації кримінального провадження, вказує, що не існує окремого витягу в кримінальному провадженні за яким слідчий розпочав би досудове розслідування злочину за ч.2 ст. 203-2 ККУ.

Захисник вказує на те, що слідчі внесли відомості до ЄРДР в КП 0053 по ч.2 ст. 203-2 ККУ лише внаслідок перекваліфікації, але витягу по ч.2 ст. 203-2 ККУ лише внаслідок перекваліфікації, але витягу по ч.2 ст. 203-2 ККУ як окремо виявленого злочину немає, тобто вони не мали права здійснювати досудове розслідування в КП0053 по ч.2 ст. 203-2 ККУ, оголошувати підозру, пред`являти обвинувачення, тощо.

Вказує, що оскільки процесуальним законом не передбачено зміна кваліфікації слідчим чи прокурором під час досудового розслідування, постанова про перекваліфікацію є нікчемним рішенням, яке не має і не може мати юридичних наслідків, і до 26-го.01.24 р. і після нього де юре і де факто існувала лише підозра за ч. 1 ст. 203-2 ККУ, за якою не було пред?явлено обвинувачення.

З врахуванням наведеного, просить суд скасувати постанову детектива ТУ БЕБ України у Закарпатській області ОСОБА_15 від 26.01.24 р. про перекваліфікацію кримінального провадження №0000053 від 14.02.22 р., з ч. 1 ст. 203-2 ККУ на ч. 1 та ч. 2 ст. 203-2 ККУ.

Крім того, захисником ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_16 в підготовчому судовому засіданні подано скаргу на постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки від 20.11.2023 року.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000053 від 14.02.2022 р. прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_17 вирішив винести Постанову про проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки від 20.11.2023 р. №08-1550 т.

Даною постановою серед іншого вирішено здійснити у кримінальному провадженні негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, щодо громадянки ОСОБА_5 та ОСОБА_18 із залученням ОСОБА_19 .

З даною Постановою захисник не погоджується та вважає її незаконною, з огляду на наступне.

Вказує, що оскаржувана постанова не містить належного обґрунтування (в т.ч. коли має бути здійснена оперативна закупка, де, яким чином, тощо) прийняття оскаржуваної постанови. Наведення самих мотивів є недостатнім для втручання в приватне життя двох осіб.

Також звертає увагу, що прокурор у оскаржуваній постанові визначив необхідність втрутитися у приватне життя одразу двох осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_18 , що не передбачено жодним законом, тобто прокурор діяв в порушення вимог ч.2 ст. 19 Конституції України. Вказує, що у постанові не зазначено можливість та порядок її оскарження. При цьому, жоден закон не забороняє її оскаржити. Тому оскаржувана постанова винесена не «згідно закону» через не відповідність її закону (ч.5 ст.110 КПК України). Зазначає, що оскаржувана постанова не містять належного опису неможливості отримання доказів про кримінальне правопорушення в інший спосіб, відмінний від проведення НСРД.

Сам факт зазначення прокурором одним формальним реченням про не можливість в інший спосіб (відсутність аналізу можливості збирання відомостей в інші способи), крім проведення НСРД (контролю за вчиненням злочину) отримати відомості про кримінальне правопорушення не є належним обґрунтуванням.

Тому оскаржувана постанова винесена не «згідно закону» через не відповідність їх закону (ч.2 ст.246 КПК України).

З посиланням на викладене, просить суд скасувати постанову про проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки від 20.11.2023 року №08-1550 т винесену прокурором ОСОБА_17 у кримінальному провадженні №0000053 внесеного до ЄРДР 14.02.2022 р.

Також адвокатом подано заперечення на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 21.11.2023 року.

Подані скарги захисники в судовому засіданні підтримали та просили суд їх задовольнити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні проти задоволення заявлених скарг заперечив, подав до суду письмові заперечення на заявлені скарги, згідно яких зазначив наступне.

Щодо скарги на постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у кримінальному правопорушенні вказує на те, що 21.11.2023 слідчий суддя Закарпатського апеляційного суду дослідивши та враховуючи матеріали кримінального провадження, в тому числі винесену 20.11.2023 постанову прокурора про контроль за вчиненням злочину надала дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а тому посилання захисника на те, що постанова про контроль за вчиненням злочину не відповідає вимогам статей КПК України та порушила істотні права обвинувачених є недоречною. Зазначає, що вказана постанова винесена в рамках діючого кримінально-процесуального законодавства.

Щодо скарги на постанову прокурора про визначення підслідності у кримінальному правопорушенні, зазначив наступне.

Відповідно до норм п. 5 ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування. Відповідно до ст. 218 КПК України прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності. Вказує, що таким чином, винесення постанови прокурора про визначення підслідності у кримінальному провадженні, що розслідувалося за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 ККУ за Територіальним управлінням БЕБ у Закарпатській області здійснено не у зв?язку із неефективністю при здійсненні досудового розслідування чи наявності об?єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, а у зв?язку із початком функціонування органу досудового розслідування (Підрозділ детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області), до компетенції та підслідності якого належить розслідування кримінального правопорушення передбаченого ст. 203-2 ККУ, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Щодо скарги на постанову слідчого про перекваліфікацію кримінального правопорушення, зазначає наступне.

Вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 203-2 КК України встановлено кримінальну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, раніше судимою за незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор чи лотерей або за попередньою змовою групою осіб.

В фабулі, що вказана у витягу з ЄРДР працівниками СУ ГУНП в Закарпатській області розслідувалося незаконне функціонування гральних закладів на території Закарпатської області, де проводяться азартні ігри без відповідної на те ліцензії за ч. 1 ст. 203-2 КК України.

В подальшому детективом в ході досудового розслідування отримано докази вчинення того самого кримінального правопорушення - за попередньою змовою групою осіб, тобто виявленні кваліфікуючі ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 ККУ (ті самі), та враховано диспозицію ч. 2 ст. 203-

2 ККУ, яка звучить як - дії, передбачені частиною першою цієї статті вчинені в тому числі за попередньою змовою групою осіб, прийнято рішення в межах вчинення одного кримінального правопорушення про його перекваліфікацію на ч. 2 ст. 203-2 КК України, а не про внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України (як факту вчинення нового злочину). Тобто, детективом не виявлені кваліфікуючі ознаки вчинення нового злочину передбаченого іншою статтею особливої частини КК України, яке б в свою чергу в порядку ст. 214 КПК України зобов?язало його внести відповідні відомості до ЄРДР.

Зазначає, що перекваліфікація кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 203-2 ККУ на ч. 2 ст. 203-2 ККУ здійснювалася в межах кваліфікуючих ознак вчинення одного кримінального правопорушення.

З посиланням на викладене просив суд відмовити у задоволені заявлених скарг.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, додатково надані сторонами документи на обґрунтування і спростування тверджень, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту.

Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем , після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);розмір пропонованої винагороди викривачу;дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як вбачається з змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000004 від 16.04.2024 року, такий по формі і за змістом складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та затверджений процесуальним прокурором.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Угода про примирення або про визнання винуватості - не укладались.

Кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду.

Обвинувачені отримали обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується розпискою.

Стаття 314 КПК України визначає чіткий та виключний перелік питань, які вирішуються судом під час підготовчого судового засідання, і суд на вказаній стадії не вправі вдаватися до оцінки правильності кваліфікації дій обвинувачених, що має право робити суд тільки за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

Аналіз змісту обвинувального акта свідчить про те, що при його складанні були дотримані вимоги статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.

Клопотань учасниками судового провадження під час підготовчого засідання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, не заявлялось.

Беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України, для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд вважає за необхідне здійснювати судовий розгляд у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинувачених, захисників.

З врахуванням викладеного, вважаю, що є достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Щодо скарг захисників на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора у порядку передбаченому ч.2 ст.303 КПК України, суд виходить з наступного.

Розглядаючи подані в підготовчому судовому засіданні скарги захисників на дії слідчого та прокурора, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, на які посилаються захисники у своїх скаргах, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

Ані ч. 2 ст. 303, ані статті 314-316 КПК не передбачають, що суд в підготовчому судовому засіданні має право ухвалити за результатом розгляду таких скарг одне з рішень, які передбачені ч. 2 ст. 307 КПК України під час досудового розслідування, а саме скасовувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язувати припинити дію чи, навпаки, вчинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги.

Натомість, за змістом ст. 314-316 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

З огляду на вказану специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, в межах цієї стадії суд позбавлений можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, а також робити висновки щодо законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні.

З огляду на зміст ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти обмежене коло рішень.

При цьому, згідно з останнім абзацом ч. 4 ст. 291 КПК України надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Водночас, зі змісту поданих стороною захисту скарг вбачається, що викладені у них доводи зводяться до необхідності надання судом оцінки діям та рішенням представників сторони обвинувачення, в тому числі, з точки зору їх законності, у зв`язку з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства які, на думку захисників, були допущенні при їх прийнятті.

На переконання суду, викладені у скаргах аргументи потребують аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, а відтак, твердження захисників щодо допущених порушень під час досудового розслідування, заперечення з цього приводу сторони обвинувачення, підлягають дослідженню вже під час судового розгляду у ході дослідження доказів, оскільки це матиме значення для оцінки їх допустимості та належності.

Норми чинного КПК України не надають суду повноважень до ухвалення вироку оцінювати рішення слідчого, прокурора, слідчого судді, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, а також те, що суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються цих рішень, так як такі обставини можуть бути досліджені судом під час судового розгляду.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 26 вересня 2024 року, справа № 161/6643/22.

Таким чином, розгляд по суті вказаних скарг під час підготовчого судового засідання був би передчасним, а тому суд дійшов висновку про необхідність долучення їх до матеріалів кримінального провадження, без вирішення порушених у них питань по суті.

Одночасно, суд роз`яснює захисникам, що доводи викладені у їх скаргах будуть розглянуті на стадії судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, а також під час надання їм оцінки в нарадчій кімнаті.

Розглядаючи подане захисником ОСОБА_16 в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України заперечення проти ухвали слідчого судді, суд керується наступним.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України ухвали слідчого судді, не передбачені у ч. 1 та ч. 2 цієї статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Частиною 3 ст. 309 КПК України передбачена можливість під час підготовчого провадження подати заперечення проти ухвал слідчого судді, що не підлягають оскарженню.

Разом з тим, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України, законодавцем визначено вичерпний перелік повноважень суду на стадії підготовчого провадження, до якого не входить можливість надавати оцінку ухвалам слідчого судді з точки зору їх законності і обґрунтованості та скасовувати їх за результатами відповідної оцінки. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що під час проведення підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження мають можливість лише подати заперечення на ухвалу слідчого судді, а суд може лише прийняти вказані заперечення для надання їм оцінки в майбутньому під час судового розгляду та винесення остаточного рішення у справі, не вирішуючи при цьому порушених у таких запереченнях питань щодо законності та обґрунтованості відповідного судового рішення на підготовчому судовому засіданні. Вказане пов`язане із тим, що вирішення вказаних питань знаходиться поза межами тих повноважень, якими наділений суд на даній стадії кримінального провадження.

З огляду на зміст ст. ст. 314, 315 КПК України на стадії підготовчого провадження у суду відсутні повноваження з оцінки ухвали слідчого судді на предмет її законності та обґрунтованості, так само як і повноваження щодо її скасування за наслідками відповідної оцінки.

На підставі положень ч. 3 ст. 309, ст. ст. 314, 315 КПК України суд дійшов висновку, що у підготовчому провадженні сторони кримінального провадженні наділені правом подати відповідні заперечення. Водночас суд може лише їх прийняти, не вирішуючи при цьому порушені у таких запереченнях питання на предмет законності та обґрунтованості відповідного судового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне долучити вказані заперечення до матеріалів справи та надати оцінку висловленим у них доводам під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27,314-316 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч.1 ст.209 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України у відкритому судовому засіданні на 28.02.2025 року о 14 год. 05 хв., в залі судових засідань в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду за участю прокурора, обвинувачених, захисників.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Скарги захисників, подані в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України долучити до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим у них доводам у ході судового розгляду.

Заперечення захисника ОСОБА_16 на ухвалу слідчого судді Закарпатського апеляційного суду від 21.11.2023, подане в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України долучити до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим у них доводам у ході судового розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали - 19.02.2025 о 10-27 год.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1