Провадження № 11-сс/4823/32/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 (в режимі відеоконфекренції),

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано домашній арешт цілодобово до двох місяців у межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2025 року щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишківці Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого й проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має двох малолітніх дітей, статус учасника бойових дій та є особою з інвалідністю ІІІ групи, працюючого трактористом Борзнянської філії ТОВ «Українська молочна компанія», не судимого.

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: знаходитись цілодобово за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування із свідками даного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування такого рішення слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів та доведеність прокурором ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначивши, що ризики - це не визначена подія, а ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування чи суду подій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК. Разом з тим зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання. Встановивши, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має двох малолітніх дітей, мешкає з родиною, яку утримує, оскільки дружина не працює, має зареєстроване місце проживання та постійне місце роботи, є учасником бойових дій та особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захисту Батьківщини, отримав поранення, співпрацює зі слідством, не має негативних характеристик, хоча і вчинив кримінальні правопорушення під дією алкоголю, проте на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, тому дійшов висновку, що домашній арешт цілодобово з покладенням обов`язків буде достатнім для запобігання ризикам та досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі врахована тяжкість злочинів, у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 та обставини, за яких його вчинено і характер дій, зокрема, незаконне придбання влітку 2023 року на полі бою в Донецькій області предмета, схожого на гранату Ф1, її подальше зберігання за місцем свого проживання та погрозу, шляхом її підриву, вбивством працівникам поліції, які приїхали до його місця проживання на виклик та демонстративно від`єднав чеку від запалу, тим самим привівши її у бойову готовність. Те, що кримінальні правопорушення посягають на охорону громадської безпеки, громадського порядку та підозрюваний, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняючи такі дії, повинен був усвідомлювати, що вони створять небезпеку для громадян та обстановку страху населення, а також порушать громадську безпеку, яка є однією з найважливіших умов забезпечення прав і свобод людини, недоторканості її життя та здоров`я і, в свою чергу, створює атмосферу спокою серед населення, обстановку впевненості в ефективності захисту від ймовірних злочинів. Тому вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт цілодобово не буде достатнім для запобігання наявним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з викладених підстав, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, запевняючи, що домашній арешт цілодобово забезпечить і надалі належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів поданої апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів, слідчим відділенням поліції СВ ВП №3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000210 від 29.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України щодо придбання та зберігання без передбаченого законом дозволу бойових припасів (предмета, схожого на гранату Ф1) ОСОБА_8 та погрозі убивством ним працівникам правоохоронного органу.

29.12.2024 ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України був затриманий, 30.12.24 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Він може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч. 2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції, слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, ступінь тяжкості, доведеність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України двох ризиків: можливості переховування від органів досудового розслідування або суду та можливого впливу на свідків, врахував особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, постійну роботу, перебуває у шлюбі та має двох малолітніх дітей, вину визнав, чим сприяє досудовому розслідуванню, є учасником бойових дій та особою з інвалідністю ІІІ групи після отриманого поранення при захисті Батьківщини, відсутність негативних характеристик, притягнень до адміністративної або кримінальної відповідальності та перебування на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

Слідчим суддею були враховані всі обставини, з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, у тому числі і ті, на які посилається сторона обвинувачення, а тому ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

При цьому враховується, що з моменту оголошення підозри жодних порушень процесуальної поведінки підозрюваний не виявляв.

У клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як домашній арешт цілодобово для запобігання двом ризикам, доведеним суду, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово є обґрунтованим та законним.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово підозрюваному ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4