Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/181/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у повному обсязі)

03.03.2025селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із захисником кримінальне провадження ЄРДР №0000024 від 19.01.2025 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Верхній Бистрий, зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , гр.України, непрацюючого (займається тимчасовими не облікованими роботами та домашнім господарством), неодруженого, з повною загальною професійно-технічною середньою освітою, раніше не судимого, на військовому обліку не перебуває унаслідок захворювання,

- про обвинувачення в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 263 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

У 2020 році ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання у господарських прибудинкових спорудах знайшов предмет схожий на ніж-багнет, що згідно висновку експертизи холодної зброї №CE-19/107-25/651-X3 від 23.01.2025 є холодною зброєю колючо-ріжучої дії - багнет-ножем до магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1895 року (Австро-Угорщина) виготовлений промисловим способом із внесеними змінами в конструкцію саморобним способом, а саме обрізано нижню частину хрестовини рукоятки та зменшено довжину клинка, який при собі умисно і незаконно без відповідного на те дозволу неодноразово на протязі тривалого часу носив за місцем свого проживання в с.Сойми Хустського району Закарпатської області та використовував за його властивостями.

Надалі, 18 січня 2025 року близько 10.00 год. перебуваючи по місцю свого проживання в буд. АДРЕСА_1 поставив до сумки вищевказаний ніж та при собі умисно і незаконно без відповідного на те дозволу носив його попрямувавши пішки з села Сойми до селища Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, де в подальшому о 14.30 год. працівниками поліції під час перевірки обліково-реєстраційних документів щодо перебування на військовому обліку в ОСОБА_4 було виявлено та вилучено зазначений ніж-багнет.

У відповідності до положень ст.349 ч.3 КПК України за згодою сторін кримінального провадження суд ухвалив обмежитись, дослідженням процесуальних документів щодо речового доказу та судових витрат, а також відомостей і документів про особу, які характеризують обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав беззастережно встановлені вище обставини, які повністю відповідають формулюванню обвинувачення в обвинувальному акті, визнав повністю вину в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, проте відмовився дати покази. Обвинувачений щиро розкаявся і просить призначити йому покарання, яке запропоноване прокурором у виді пробаційного нагляду на мінімальний строк, передбаченого статтею 263 ч.2 КК України, та зобов`язався сплатити судові витрати.

Оцінивши встановлені обставини, позицію обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, який мав місце за кваліфікуючими ознаками: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання, виходячи з альтернативних видів санкції ст.263 ч.2 КК України, суд зважає на таке.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини, сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, в обвинувальному акті не зазначено.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який не має постійного місця праці, займається домашнім господарством, заробляє на прожиття тимчасовими роботами, не має утриманців. Обвинувачений характеризується за місцем проживання Міжгірською селищною радою Хустського району тільки позитивно, що стверджено змістом характеристики, складеної старостою села Сойми.

Згідно з інформаційною довідкою органу поліції, ОСОБА_4 не вчиняв кримінальних правопорушень.

Згідно з досудовою доповіддю органу пробації суспільна небезпека і ризики повторного вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення є середнім, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства за місцем проживання в територіальній громаді, зокрема й на умовах випробування та покладення під час іспитового строку відповідних обов`язків.

Сторона обвинувачення запропонувала суду призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду на мінімальний строк, тобто протягом двох років. З цим покаранням погодилась сторона захисту.

Отже, з огляду на вчинення вперше обвинуваченим умисного нетяжкого злочину, відомостей про його особу, на обставини справи, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд вважає, що обвинувачений заслуговує покарання, яке запропоноване стороною обвинувачення у виді пробаційного нагляду в мінімальному розмірі, який передбачений в ст.263 ч.2 КК України.

Інші більш суворі покарання, передбачені цією нормою кримінального закону, не можуть застосовуватись до обвинуваченого, виходячи з наступних обґрунтувань. Покарання у виді обмеження чи позбавлення волі, з урахуванням відомостей про особу та обставин учиненого кримінального правопорушення є занадто суворим для його призначення. Натомість найм`якше покарання у виді штрафу, з огляду на розмір цього покарання, передбачений у санкції статті 263 ч.2 КК України, з урахуванням того, що обвинувачений не має постійного місця праці і його дохід не є стабільним, - недоцільно застосовувати, бо виконання вироку з таким покаранням може бути утруднено.

Суд констатує, що покарання у виді пробаційного нагляду на мінімальний строк є реальним для виконання вироку з огляду на те, що обвинувачений зобов`язався виконати це покарання без будь-яких застережень. Це покарання також є відповідним до положень статті 50 ч.3 КК України щодо досягнення мети покарання та виправлення особи.

Цивільного позову не має. Речовий доказ ( ніж-багнет) - підлягає знищенню. Судові витрати у виді вартості судової криміналістичної експертизи, підтверджені довідкою Закарпатського НДЕКЦ, а тому підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави на відповідний рахунок.

Запобіжний захід не обирався і клопотання прокурором про його застосування до набрання вироком не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 263 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки з такими обов`язками :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Знищити речовий доказ ніж багнет до гвинтівки системи «Манліхера» зразка 1895 року, який зберігається у відділенні поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП у Закарпатській області.

Стягнути із ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати у виді послуг за проведення судової криміналістичної експертизи холодної зброї в сумі 1591 грн 80 коп. в користь держави (код ЄДРПОУ-37975895, банк ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р -UA 0007493).

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ч.3 статті 349 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Вирок у повному обсязі складено 03.03.2025 року.

Суддя ОСОБА_1