Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/181/25
Номер провадження1-кп/173/110/2025
УХВАЛА

іменем України

18 березня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження (ЄРДР № 0000386 від 10.10.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гладке, Василівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді підсобного робітника 3 інженерного відділення 1 інженерного взводу 1 інженерної роти, солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2025 року до Верхньодніпровського районного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Захисник клопотання мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_4 має бажання та намір продовжувати військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , надає згоду на звільнення його судом від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України та п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України і просить суд закрити кримінальне провадження.

Також зазначає, що командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на продовження ОСОБА_4 військової служби у вказаній військовій частині.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 408 КК України та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки він має намір продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилався на ту обставину, що на розгляді у Шевченківському районному суді міста Запоріжжя наразі перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Враховуючи цю обставину, не можна вважати ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 401 КК України, таким, що вперше вчинив правопорушення, передбачене ст..ст. 407.408 КК України під час правового режиму воєнного стану, а отже, не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з вказаних підстав.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Органом досудового розслідування встановлено та не оспорюється учасниками судового провадження, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до наказу № 4 від 08.06.2023 командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 призначено на посаду підсобного робітника 3 інженерного відділення 1 інженерного взводу 1 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та останній приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України воєнний стан в Україні продовжено та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби з наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді підсобного робітника 3 інженерного відділення 1 інженерного взводу 1 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 23 липня 2023, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив місце несення служби - військову частину НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась в АДРЕСА_3 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно зі ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією, раніше не судимий, має намір продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави звільнення від кримінальної відповідальності та йому роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження відповідно до положень ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, а також безумовну можливість судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_2 від 05.03.2025, командування військової частини НОМЕР_2 дає згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України ОСОБА_4 , з подальшим призначенням на вакантну посаду навідника першого зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу зенітної батареї.

Отже, наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України.

При цьому суд не погоджується з позицією прокурора щодо відсутності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки у Шевченківському районному суді міста Запоріжжя на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а отже обвинуваченого ОСОБА_4 не можна вважати таким, що вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду особа вважається такою, що вчинила кримінальне правопорушення вперше, якщо особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасовано новим кримінальним законом.

З метою розуміння правового значення факту притягнення особи до кримінальної відповідальності по іншому кримінальному провадженню, яке знаходиться на розгляді в іншому суді, для вирішення питання, чи вважається особа в такому випадку такою, що вперше вчинила кримінальне правопорушення в даному кримінальному провадженні, судом була проаналізована практика Верховного Суду

Так, в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 591/4366/18) зазначено, що, враховуючи принцип презумпції невинуватості, а також системне тлумачення положень частин 1 та 3 ст. 32 КК, вказує на те, що сам факт вчинення злочину не вперше утворює повторність без постановлення обвинувального вироку суду стосовно особи лише у випадку, коли такий факт розслідується органом досудового слідства чи розглядається судом з іншим епізодом тотожного або однорідного злочину в одному кримінальному провадженні. Тобто лише за умов, коли суд безпосередньо досліджує докази та у вироку встановить доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченому. Оскільки доведеність чи недоведеність вини у першому епізоді встановлюється судом і лише одночасний розгляд судом в одному кримінальному провадженні першого епізоду, що утворює повторність, і наступного, який кваліфікується як повторний.

Отже, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочин в іншому кримінальному провадженні.

Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в Постанові від 11 грудня 2019 року (провадження № 51-4204 км 19, справа № 274/2956/17) дійшла наступних висновків:

- п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», зокрема те, що «для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин», може бути застосовано, коли всі епізоди злочинної діяльності є предметом одного судового розгляду, оскільки за таких умов суд безпосередньо досліджує докази та у вироку робить висновок про доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами злочинів, які інкриміновані обвинуваченому;

- правові норми презумпції невинуватості за відсутності вироку суду, який набрав законної сили, а також наявність не розглянутого по суті кримінального провадження не породжує правових наслідків для юридичної оцінки наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується, а є лише версією органів досудового розслідування, яку вони доводять на підставі обов`язку доказування відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України.

Крім того, у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 27 лютого 2019 року (провадження № 51-5205 км 18, справа № 695/136/17) колегія суддів дійшла такого ж висновку, що виходячи з положень ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України та принципу презумпції невинуватості за відсутності вироку суду, який набрав законної сили, наявність кримінального провадження, у тому числі на стадії його судового розгляду, не породжує правових наслідків для юридичної оцінки наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується.

Для цього слід враховувати принцип презумпції невинуватості, закріплений у ратифікованих Верховною Радою України міжнародно-правових актах, зокрема, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини та у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Також у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві. Так, у ч. 1 ст. 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Цей конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо у тексті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 2 КК), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (ст. 7 та ч. 1 ст. 17 КПК). Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що оскільки у кримінальному провадженні, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 09 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України відсутній обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили, тому ОСОБА_4 вважається таким, що вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , факт звернення обвинуваченого до військової частини також підтверджується письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_2 , суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України, та закриття кримінального провадження, а тому клопотання захисника підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно підозрюваного не обирався.

Керуючись ст.401 КК України, ст. 284-286, 288, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР 10.10.2023 за № 0000386 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 , після набрання ухвалою суду законної сили, невідкладно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на посаду у військовій частині НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після набрання ухвалою суду законної сили, не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 20.03.2025 о 10:00 год.

Суддя ОСОБА_1