ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/1880/24

1-кп/385/183/24

05.03.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайворон, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000164 від 03.10.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олексіївна, Буринського району, Амурської області, російської федерації, громадянина російської федерації, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку не має, депутатом не обирався, працездатного, який не працює та не навчається, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2025 року за ч. 1 ст. 190 КК України, до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Вирок вступив у закону силу 15.02.2025 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2024 року приблизно о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_3 перебував за адресою: вулиця Автомобілістів, 6, м. Гайворон, Голованівськогіо району, Кіровоградської області, де на вказаній території в автомобілі «Форд Транзит», який був залишений власником не закритим з технічних причин, виявив болгарку марки «Makita» належну ОСОБА_5 . У цей час у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел на вчинення таємного викрадення вказаного майна.

Невідкладно, реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи під час дії правового режиму воєнного стану, який введено із 05 гол. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», надалі неодноразово продовжено, востаннє до 09 листопада 2024 року, з метою таємного викрадення майна, перебуваючи на території бази, що по АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, повторно, шляхом вільного доступу проник до автомобіля марки «Форд Транзит», звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме: болгарку марки «Makita» вартістю 3990 гривень.

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 3990 гривень, що становить середньо-ринкову вартість викраденого майна.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що 28.09.2024 року в м. Гайворон по вул. Автомобілістів, 6, близько 07.00 год. стояла машина «Форд Транзит» в якій знаходилась болгарка «Макіта», яку вирішив викрасти. Інструмент викрав для того, щоб продати та отримати кошти для прожиття. Вказав, що йому було відомо кому належав транспортний засіб «Форд Транзит» з якого він викрав інструмент. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, жодних претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_3 не має, призначення обвинуваченому виду та міри покарання відніс на розсуд суду.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді Голованівського районного сектору № 1 філії Центру пробації в Кіровоградській області результати оцінки правопорушника показали високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виправлення особи не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Крім того, вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2025 року, який вступив в закону силу 15.02.2025 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, судимого за вчинення кримінального правопорушення проти власності, досудову доповідь згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як високий, ОСОБА_3 слід визначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України - позбавлення волі на певний строк, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд при призначенні покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на певний строк бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень щодо призначення такого виду покарання за ст. 63 КК України.

Призначене судом покарання у позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме поняттю та меті покарання.

Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду, інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено 28.09.2024, тобто до ухвалення попереднього вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2025 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, суд призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Оскільки судом встановлено, що після постановлення вироку Гайворонським районним судом Кіровоградської області від 15.01.2025 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, обвинувачений ОСОБА_3 винний ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненого ним до постановлення вироку від 15.01.2025 року, відтак у відповідності до положень ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 слід остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, наведених даних про особу винного, наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне при визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, обравши йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2025 року більш суворим за даним вироком остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після вступу вироку в законну силу речові докази:

- болгарку марки «Макіта», яку передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам справи

Суддя: ОСОБА_6

05.03.2025