Справа № 462/600/13- к
провадження 1-кп/462/91/25
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року місто Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання захисника ОСОБА_8 про призначення комплексної криміналістичної-судової- медичної експертизи,

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження (кримінальна справа) про обвинувачення ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Захисник ОСОБА_8 подав до суду клопотання про доручення проведення комплексної судової криміналістично-медичної експертизи, мотивуючи це тим, що у ході судового розгляду були досліджені висновок експерта № 2604/2010 від 08.10.2020 року та висновок експерта № 303/2010-мк від 23.11.2020 року. Проте, версія сторони захисту в ході досудового розслідування не перевірялася. Вважає, що експертизи проводилися не з використанням фрагменту огорожі, на яку покійний ОСОБА_10 спирався під час конфлікту з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , в ході якого ОСОБА_10 отримав смертельне ушкодження внаслідок падіння на штир металевої огорожі. Експертизами не встановлений механізм утворення раневого каналу. Висновки про те, що проникаюче поранення живота у ОСОБА_10 утворилося від дії гострого плоского колючого знаряддя нічим не підтверджено. Крім цього, стороною захисту надано суду акт судово-медичного консультативного дослідження по заяві (угоді) з фізичними та юридичними особами № 018 від 20 лютого 2012 року, складеного Асоціацією судових медиків України ГРП «АСМУ» на підставі заяви ОСОБА_9 , в якому міститься висновок про те, що смертельне поранення черева ОСОБА_10 могло виникнути під час боротьби останнього з ОСОБА_11 , коли тіло потерпілого потрапило лівою боковою поверхнею поперекової ділянки тулуба поміж двома суміжними штирями металевої огорожі. Вказаний акт повністю спростовує версію сторони обвинувачення. В зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисників, які підтримали подане клопотання та просили призначити експертизу, прокурора та представників потерпілих, які заперечували проти задоволення поданого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Зі змісту клопотання вбачається, що сторона захисту фактично просить призначити повторні судову медичну та судову криміналістичну експертизи.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу у цивільних та кримінальних справах» роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта

Із досліджених судом висновку судово-медичної експертизи, проведеної судово-медичним експертом ГУОЗ ЛОДА «Бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_12 № 2604/2010 від 08.10.2020 року, а також, висновку судово-медичної експертизи, проведеної судово-медичним експертом ГУОЗ ЛОДА «Бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_13 у відділенні судово-медичної криміналістики, за № 303/2010-мк від 23.11.2010 року вбачається, що експертизи були проведені на підставі наявних в матеріалах кримінального провадження (справи) документів, оскільки у розпорядження експертів було надано матеріали кримінального провадження, зокрема, і фрагмент огорожі. При цьому, експертизи проведена належною експертною установою та кваліфікованими експертами, які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта.

Також, у суді були допитані судові експерти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які у категоричній формі підтвердили свої висновки.

У своєму клопотанні захисник ОСОБА_8 просить поставити на вирішення експертів питання, які вже були предметом вирішення під час проведення вищевказаних експертиз.

Колегія суддів вважає, що в поданому клопотанні не наведено обґрунтованих сумнівів у правильності висновків експертів № 2604/2010 від 08.10.2020 року та № 303/2010-мк від 23.11.2010 року, пов`язаних з їх недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що вони суперечать іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, які б свідчили про необхідність призначення повторної експертизи в даному кримінальному провадженні.

Щодо акту судово-медичного консультативного дослідження по заяві (угоді) з фізичними та юридичними особами № 018 від 20 лютого 2012 року, складеного Асоціацією судових медиків України ГРП «АСМУ» на підставі заяви ОСОБА_9 , в якому міститься висновок про те, що смертельне поранення черева ОСОБА_10 могло виникнути під час боротьби останнього з ОСОБА_11 , коли тіло потерпілого потрапило лівою боковою поверхнею поперекової ділянки тулуба поміж двома суміжними штирями металевої огорожі, то вказане дослідження було проведено на підставі копії документів, які вибірково були надані ОСОБА_9 , до всіх матеріалів кримінального провадження спеціалісти, які проводили дослідження доступу не мали. Вказане дослідження, в аспекті приписів ч. 2 ст. 84 КПК не є процесуальним джерелом доказів. До того дослідження спеціалістів Асоціації судових медиків 2012 року не спростовує достовірність, як висновку судово-медичної експертизи, проведеною судово-медичним експертом ГУОЗ ЛОДА «Бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_12 , за № 2604/2010 від 8.10.2020 року, так і висновку судово-медичної експертизи, проведеною судово-медичним експертом ГУОЗ ЛОДА «Бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_13 у відділенні судово-медичної криміналістики, за №210/2010мк від 29.07.2010 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання захисника про доручення проведення повторної комплексної судової криміналістично-медичної експертизи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 242, 333 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про призначення комплексної криміналістичної-судової- медичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Оригінал ухвали.