Справа №949/2229/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000391 від 27 травня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, неодруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, номер обслуги мінометної батареї 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат",

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 29 листопада 2021 року громадянин ОСОБА_4 з командиром військової частини НОМЕР_1 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29 листопада 2021 року №248 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги мінометної батареї 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»№ 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє і на даний час.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, зобов`язаний свято і непорушно дотримуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, сумлінно вивчати військову справу, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним за контрактом Збройних Сил України та проходячи військову службу на посаді номера обслуги мінометної батареї 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, 01 березня 2023 року близько 08.00 год. (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та відправився до місця постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 27 липня 2024 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , припинивши вчинення продовжуваного злочину та повідомив про намір в подальшому проходити військову службу у лавах Збройних Сил України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

До початку підготовчого засідання прокурор ОСОБА_3 через канцелярію суду подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив подане ним клопотання задоволити у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 раніше за ст.ст. 407, 408 КК України до кримінальної відповідальності не притягувався, виявив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та командування військової частини НОМЕР_2 не заперечує проти продовження проходження ним військової служби в Збройних Силах України.

Водночас, просив зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_2 , яка знаходиться в АДРЕСА_3 , для продовження проходження ним військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначене клопотання підтримав. При цьому вказав, що вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, надає добровільну згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки має намір повернутися до військової частини та продовжувати нести військову службу.

Суд, дослідивши подане клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом і таке звільнення здійснюється виключно судом.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено в ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом, що визначено ч. 1 ст. 286 КПК України.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ №69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Так, в період перебування кримінального провадження в провадженні суду, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора із заявою про намір повернутися до будь-якої військової частини для продовження військової служби.

Із письмової згоди, яка надійшла від командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_5 , вбачається, що командування військової частини надає згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України солдатом ОСОБА_4 , який скоїв самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 .

Отже, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненому розкаявся, раніше за ст. 407, 408 КК України до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненому обвинувачений розкаявся та став на шлях виправлення, оскільки на даний час виявив бажання на продовження проходити військову службу у Збройних Силах України і командир військової частини НОМЕР_2 надав згоду на продовження несення ним військової служби в Збройних Силах України.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 401, 407 КК України, ст.ст. 284-286, 288 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, - для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 27 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_2 , яка знаходиться в АДРЕСА_3 , для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_2 , після набрання ухвалою законної сили, поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1