Справа № 444/940/25
Провадження № 1-кп/444/207/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000221 відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2025 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Розсипне Троїцького району Луганської області; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючої, не являється депутатом чи адвокатом, не являється особою з інвалідністю, раніше несудимої, паспорт № НОМЕР_1 виданий 12.07.2022 року, орган, що видав - 4656; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 будучи громадянкою України та достовірно знаючи те, що відносно неї наявне тимчасове обмеження права виїзду з України на підставі ухвали Лисичанського міськрайонного суду Луганської області від 11.04.2018, з метою безперешкодного пропуску її через державний кордон України для автомобільного сполучення «Рава-Руська» на територію Республіки Польща, надала неправомірну вигоду інспектору прикордонної служби 1-ї категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_5 , за наступних обставин.

Так, 14 березня 2025 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська», за адресою: Львівська область Львівський район, с. Річки, вул. Прикордонна, 2, перебуваючи біля приміщення паспортного контролю, діючи умисно, протиправно, в своїх інтересах, розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є незаконним, запропонувала шляхом висловлення пропозиції в усній формі та в подальшому надала службовій особі - інспектору прикордонної служби 1-ї категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 100 (сто) доларів СІІІА, що згідно курсу НБУ на 14.03.2025 року становить 4152, 07 грн. (чотири тисячі сто п`ятдесят дві) гривні 07 коп., які дістала зі своєї сумки та поклала їх на робочий стіл ОСОБА_5 , за безперешкодний пропуск її через державний кордон України для автомобільного сполучення «Рава-Руська» на територію Республіки Польща, однак ОСОБА_5 від наданої неправомірної вигоди відмовився та викликав слідчо-оперативну групу відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_3 надала службовій особі неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища,тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.369 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася. Просить суд суворо не карати.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченої, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження.

Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченою, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз"яснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченою не оспорюються.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які виразилися у наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається обставинами, які пом`якшують її покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, не працює, вдова, має на утриманні одну неповнолітню дитину, позитивно характеризується, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної.

При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд вважає, що покарання обвинуваченій слід обрати в межах санкції статті, за якою вона судиться, а саме у виді штрафу.

При призначенні покарання, суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою є нетяжким злочином, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, ставлення винної до скоєного, дані про її особу.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Питання про майно, на яке накладено арешт, слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази, а саме, одну банкноту номіналом 100 доларів США QD23046653A - конфіскувати в дохід держави;

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1