Провадження №1-кп/761/2530/2024
В И Р О К

іменем України

12 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва в залі суду кримінальне провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004593 від 07.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

06.11.2023 приблизно об 11 год. 57 хв., тобто в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, продовжено Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 27.07.2023 №451/2023 з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, ОСОБА_6 проходячи повз кав`ярню «Горький», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 20 побачив на стільці біля вказаної кав`ярні сумку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась без нагляду. В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_6 , 06.11.2023 приблизно об 11 год. 58 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ вул. Льва Толстого, 20, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони несуть таємний характер для оточуючих, підійшов до кав`ярні «Горький» та зі стільця, який знаходився біля неї, взяв сумку чорного кольору, марки «JW PEI» «Tessa crudhed shoulder bag», вартістю 4828 (чотири тисячі вісімсот двадцять вісім) грн. 47 коп., в якій знаходилися окуляри марки «Prada 17ws», чорного кольору, вартістю 12169 (дванадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 21 коп., навушники «Air Pods 3» білого кольору, вартістю 6387 (шість тисяч триста вісімдесят сім) грн 92 коп., та після чого разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_6 , таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану, що належить ОСОБА_7 на загальну суму 23385 (двадцять три тисячі триста вісімдесят п`ять) грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 06.11.2023, у невстановлений час, однак не раніше 11 год. 58 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за невстановленою адресою, побачив у сумці марки «JW PEI» «Tessa crudhed shoulder bag», яка належить ОСОБА_7 банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_1 та в цей час у ОСОБА_6 , виник умисел на викрадення банківської карти ОСОБА_7 для подальшого заволодіння коштами, які знаходяться на відповідному банківському рахунку. При цьому платіжна картка за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням відповідно до чинного законодавства є платіжним інструментом - засобом доступу до банківського рахунку, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених договором, і є різновидом офіційних документів.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на викрадення банківської картки «Приват Банк» НОМЕР_1 , яка відповідно до пункту 1.27 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», абз. 2 ст. 1 ЗУ «Про інформацію» є офіційним документом та яка належить ОСОБА_7 , дістав вказану картку з сумки марки «JW PEI» «Tessa crudhed shoulder bag» та почав її використовувати як власну.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим повністю, та дав суду показання, згідно з якими, він, перебуваючи у скрутному становищі, 06.11.2023 близько 12 год., проходив повз кав`ярню «Горький» що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 20, де побачив на стільці сумку без нагляду, яку вибрав та направився у двір будинку поруч. У дворі оглянувши сумку, поміж речей виявив навушники, паспорт та банківську картку. Вказані речі він вирішив лишити собі, а сумку залишив у дворі на лавці та пішов до магазину «Велмарт», з метою придбання продуктів харчування. На розрахунковій касі в магазині, він намагався використати банківську картку, яку викрав, однак, не зміг придбати товар, оскільки термінал запросив пін-код, який йому не був відомий. Через декілька днів, дільничий запросив його до відділення поліції, де він розповів про обставини вчинення злочинів. Просив взяти до уваги, те, що він відшкодував завдану шкоду потерпілій, шкодує про скоєне, щиро розкаюється.

Показання обвинуваченого вцілому відповідають фактичним обставинам справи, обвинуваченим не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_6 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру шкоди, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом, який проведено відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, встановлено винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за вчинення яких він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Разом із тим, судом встановлено невірне викладення юридичного формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 357 КК України в обвинувальному акті, що суд вважає за необхідне виправити і що не впливає на встановлені фактичні обставини, не виходить за межі висунутого обвинувачення, не погіршує становище обвинуваченого.

Так, в обвинувальному акті при викладенні юридичного формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 357 КК України зазначено, що ОСОБА_6 привласнив офіційний документ з корисливих мотивів. Тобто не вірно зазначено об`єктивну сторону злочину.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 викрав сумку в якій знаходились, зокрема і банківська картка, яку він у подальшому намагався використати для розрахунку в магазині за продукти харчування.

При цьому, привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром у подальшому обернути його на свою користь.

У даному випадку у ОСОБА_6 вказана банківська картка знаходилась неправомірно, а тому об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України виражається саме у викраденні офіційного документу, а не у його привласненні, як зазначено в обвинувальному акті.

А тому, суд, кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статтей 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65,68 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані, які характеризують його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, якевідповідно до ст.12 КК України є тяжким та кримінальний проступок, неодружений, офіційно непрацевлаштований, за місцем реєстрації характеризується посередньо.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_6 за вчинений проступок покарання у виді штрафу, в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, а за вчинення кримінального правопорушення - покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, визначивши йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , процесуальну поведінку останнього, усвідомлення ним протиправності вчиненого, щире бажання виправитись, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій, наявність постійного місця реєстрації та проживання, суд вважає можливим перевиховання і виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому звільняє його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання щодо долі речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком н на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп.

Речові докази: навушники «Air Pods 3» білого кольору с/н RWG45QY6NW та чохол марки «Prada» чорного кольору від окулярів із хустинкою до окулярів - передати у розпорядження потерпілої ОСОБА_7 ; інші - зберігати в матеріалах справи.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: