Справа № 991/2268/25
Провадження 1-кс/991/2263/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу від 17.03.2025 ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні посадовими особами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

17.03.2025 до ВАКС надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні посадовими особами САП відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР) після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, для розгляду якої відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) і протоколу автоматичного визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , яким здійснено судовий розгляд 19.03.2025.

2. Короткий виклад скарги та позицій учасників судового провадження.

2.1. В скарзі скаржник просив: «визнати протиправною бездіяльність Керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - прокурора ОСОБА_4 по невнесенню відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 в порядку статті 214 КПК України від 14.03.2025 №14/03/3В та зобов`язати внести відомості відповідно до неї і розпочати досудове розслідування в порядку, встановленому законом»,

що обґрунтовувалось зокрема таким: «14 березня 2025 року, я, своїм листом від 14.03.2025 за №14/03/3В (копія додається), через канцелярію Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, на ім?я керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , подав заяву в порядку статті 214 КПК України, якою просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку статті 214 КПК України та розпочати кримінальне провадження за ознаками вчинення головою Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області ОСОБА_5 , за попередньою змовою із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України «Зловживання владою або службовим становищем», в частині забезпечення заволодіння приватними особами земельними ділянками державної (комунальної) власності площею 53,0975 гектарів, що відбулося завдяки протиправному розробленню та затвердженню проекту містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області» та змін до Генерального плану села Петропавлівська Борщагівка, і внаслідок чого державі завдано матеріальної шкоди у розмірі 443 895 100 гривень, що є тяжкими наслідками. Але до даного часу, всупереч частині 1 статті 214 КПК України, кримінальне провадження по вищезазначеній моїй заяві не розпочато, і тому я звернувся до Вищого антикорупційного суду із скаргою в порядку статті 303 КПК України від 17.03.2025 №20/03/СК»,

із доданими до скарги копіями такого: заяви в порядку статті 214 КПК України ОСОБА_7 від 14.03.2025 №14/03/3B, на 10 арк. у 1 прим.; листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», на 6 арк. у 1 прим.; поштового конверту із поштовим штемпелем від 13.02.2025, на 1 арк. у 1 прим.; листа Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 23.01.2025 №10-06/132, на 1 арк. у 1 прим.; Договору №375 від 09.08.2022 на розроблення проекту містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області», укладеного між Борщагівською сільською радою Бучанського району Київської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , на 7 арк. у 1 прим.; фрагменту Проектного плану Схеми планування території Київської області, де визначеного будівництво територіальної автомобільної дороги - південно-західної приміської магістралі (М-05/«Київ-Одеса» (с.Гатне) - /МО6/ «Київ-Чоп» (с. Чайки), на 1 арк. у 1 прим.; Основного креслення Генерального плану села Софіївська Борщагівка, на 1 арк. у 1 прим.; Креслення поперечного профілю магістральної вулиці з лінією швидкісного трамваю по проспекту Героїв Небесної Сотні, встановленого Генеральним планом села Софіївська Борщагівка, на 1 арк. у 1 прим.; Схеми транспортної мобільності та інфраструктури в складі містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області», на 1 арк. у 1 прим.; Схеми суміщення червоних ліній магістральної вулиці з лінією швидкісного трамваю по проспекту Героїв Небесної Сотні, визначених Генеральним планом села Софіївська Борщагівка та зазначених у проекті містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області», на 1 арк. у 1 прим.; Рішення Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 20.10.2021 №52-7-VII «Про надання дозволу на внесення змін до Генерального плану села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області», на 2 арк. у 1 прим.; листа ОСОБА_3 від 18.03.2024 №18/03 «Запит на інформацію в порядку, визначеному статтями 5, 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», на 2 арк. у 1 прим.; Рішення Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 05.10.2023 №46-15-VII «Про затвердження містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області», на 1 арк. у 1 прим.; листа Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 21.03.2024 №10-09/578 «Про надання матеріалів містобудівної документації», на 1 арк. у 1 прим.; Ухвали Київського окружного суду від 15.04.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №320/13885/24, на 2 арк. у 1 прим.

Зміст скарги і надісланої до САП заяви містив зокрема таке: «факт особистого вчинення саме головою Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області ОСОБА_5 вищезазначеного злочину, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України «Зловживання владою або службовим становищем», обумовлюється тим, що, відповідно до пунктів 2, 7, 13 частини 4, частини 5 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський голова організовує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, є розпорядником бюджетних коштів, та має використовувати їх лише за призначенням, визначеним радою, а також сільський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

При цьому, наявність у голови Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області ОСОБА_5 прямого умислу у забезпеченні протиправної роздачі приватним особам вказаних вище земельних ділянок на територіях сіл Петропавлівська Борщагівка та Софіївська Борщагівка, на яких згідно із Схемою планування території Київської області та генеральними планами цих сіл має бути побудована вищезазначена територіальна автомобільна дорога державного значення, з одного боку, обумовлюється тим, що він, виходячи із вищевикладених обставин, очевидно усвідомлював та передбачав суспільно небезпечні наслідки як неминучий результат цього свого суспільно небезпечного діяння (дій або бездіяльності), що є інтелектуальним моментом (елементом, компонентом) прямого умислу.

А з другого боку, голова Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області ОСОБА_5 , виходячи із вищевикладених обставин, очевидно бажав, що є вольовим моментом прямого умислу, вищезазначеної протиправної роздачі приватним особам вказаних вище земельних ділянок на територіях сіл Петропавлівська Борщагівка та Софіївська Борщагівка, на яких згідно із Схемою планування території Київської області та генеральними планами цих сіл має бути побудована вищезазначена територіальна автомобільна дорога державного значення.

Враховуючи наведене, в діях голови Борщагівської сільської ради ОСОБА_5 є наявними ознаки складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України, в частині, за злочинною змовою із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , забезпечення заволодіння приватними особами земельними ділянками державної (комунальної) власності площею 53,0975 гектарів, що відбулося завдяки протиправному розробленню та затвердженню проекту містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області» та змін до Генерального плану села Петропавлівська Борщагівка, і внаслідок чого державі завдано матеріальної шкоди у розмірі 443 895 100 гривень, що є тяжкими наслідками».

2.2. В судове засідання попри здійснений належним чином виклик скаржник не прибув, не надіславши з цього приводу будь-яких заяв. З метою дотримання розумних строків судового провадження, слідчий суддя визнав можливим здійснити судовий розгляд без участі скаржника, Відповідно до частини 4 статті 107 КПК фіксування судового розгляду скарги за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Представник САП як органу, гіпотетична бездіяльність якого оскаржувалась, попри належним чином здійснене повідомлення про судове засідання в таке не прибув, що не перешкоджало судовому розгляду відповідно до частини 3 статті 306 КПК.

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Частиною 1 статті 11 КК визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення, а згідно з частиною 1 статті 2 КК, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних елементів, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення, а саме: 1) об`єкт; 2) об`єктивна сторона; 3) суб`єкт; 4) суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає її кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг 5з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 розділу 2 чинного Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 17.08.2023 №231 зі змінами, визначено, що до Реєстру вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо.

Згідно з пунктом 2 глави 3 розділу ІІ цього Положення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до правового висновку, зробленого у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (ККС ВС) від 30.09.2021 в справі № 556/450/18, «підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке зініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

3.2. Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчим суддею може бути бездіяльність уповноваженого органу досудового розслідування у формі невнесення відомостей до ЄРДР після отримання належно обґрунтованої заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, що передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

3.3. Відповідно до частини 1 статті 304 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що скаржник 14.03.2025 направив до САП заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка одержана 14.03.2025, відтак ним не пропущено визначений КПК строк на подання скарги.

3.4. Норми, які відносять справи до предметної підсудності ВАКС визначаються статтею 33-1 КПК із урахуванням статті 216 КПК.

Згідно із статтею 33-1 КПК, ВАКС підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК, а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК. Слідчі судді ВАКС здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності ВАКС відповідно до частини 1 цієї статті.

Частиною 5 статті 216 КПК визначено, що детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК, якщо наявна хоча б одна з таких умов:

1) кримінальне правопорушення вчинено: - Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Директором Бюро економічної безпеки України, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; - державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»; - депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; - суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; - прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»; - особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище; - військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; - керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;

2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);

3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 КК, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 КК або у пункті 1 цієї частини.

Кримінальний кодекс України в примітці до статті 45 визначив вичерпний перелік корупційних кримінальних правопорушень, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме такими вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

При цьому слідчий суддя бере до уваги правову позицію, викладену в ухвалі від 14.12.2021 Касаційного кримінального суду ВС у справі №991/4989/21, а саме, що «Законодавець не ототожнює підслідність НАБУ і підсудність Вищого антикорупційного суду», тобто здійснення НАБУ досудового розслідування не означає автоматичної підсудності будь-якої справи ВАКС.

Відтак слідчий суддя повинен з`ясувати чи відомості, викладені в скарзі, мають ознаки корупційного кримінального правопорушення, які належать до підслідності НАБУ, оскільки корупційні кримінальні правопорушення можуть бути підслідними й іншим органам досудового розслідування.

3.5. Кримінальне правопорушення, передбачене статтею 364 КК, формально належить до підслідності НАБУ і підсудності ВАКС.

Разом з тим, стаття 364 КК передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Об`єктом цього злочину є суспільні відносини, що забезпечують належну діяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних і комунальних підприємств, а також їх службових осіб, а додатковий безпосередній об`єкт - охоронювані законом права, свободи та інтереси осіб. Об`єктивна сторона включає три обов`язкові елементи: (1) діяння, яке (а) може бути вчинене шляхом як дії, так і бездіяльності; (б) полягає у використанні особою влади чи своїх службових повноважень; (в) суперечить інтересам служби; (2) наслідки у вигляді істотної шкоди (частина 1) або тяжких наслідків (частина 2); (3) причинний зв`язок між зазначеним діянням та його наслідками. Суб`єктом є службова особа. Суб`єктивна сторона передбачає прямий умисел і спеціальну мету - одержання неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи. При цьому у статті 364 КК вчинення службового зловживання шляхом використання для цього службовою особою наданої їй влади або службового становища визнається не будь-яке діяння службової особи, а лише таке, яке обумовлене її службовим становищем і пов`язане зі здійсненням нею своїх службових (владних) повноважень.

Отже, в будь-якому випадку для притягнення особи до відповідальності за статтею 364 КК необхідно встановити зміст та обсяг повноважень, виявити коло тих службових обов`язків, які визначають компетенцію службової особи та встановлюються відповідними нормативними актами (законами, постановами, положеннями, статутами, наказами, інструкціями тощо) та встановити наявність ознаки «всупереч інтересам служби», тобто чи службова особа ігнорувала покладені на неї функції, діяла на противагу ним, нехтувала службовими обов`язками чи хибно сприймала їх, підривала авторитет владних органів, тобто поводилась незаконно та невідповідно до її статусу.

Системний аналіз змісту заяви та скарги на предмет наявності ознак корупційного кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК свідчить, що в таких відсутні об`єктивні факти, які б об`єктивно свідчили про ознак такого кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 216 КПК, слідчі органів Національної поліції (НП) здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 216 КПК, детективи органів Бюро економічної безпеки України (БЕБУ) здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191 (крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини 3 цієї статті) та 364 КК, за умови що розмір предмета такого кримінального правопорушення або завданої ним шкоди становить від п`ятисот до двох тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, та його вчинено службовою особою державного органу, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, та досудове розслідування такого кримінального правопорушення не віднесено до підслідності Державного бюро розслідувань чи НАБУ.

Враховуючи вищенаведене, статтею 216 КПК визначена диференційована підслідність кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 КК, залежно від встановленого законом на час вчинення таких кримінальних правопорушень конкретного розміру його предмета або завданої ним шкоди, а саме - органам НП (розмір предмета або завданої шкоди до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), БЕБУ (розмір предмета або завданої шкоди 500-2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) та НАБУ (розмір предмета або завданої шкоди понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Відтак підслідність кримінальних проваджень НАБУ та відповідно можливість здійснення судового контролю слідчими суддями ВАКС у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 364 КК, окрім іншого, обумовлена конкретним розміром предмета такого кримінального правопорушення або розміром завданої ним шкоди, встановленого законом на час його вчинення, що вимагає ретельного належного обґрунтування такого розміру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень, відтак розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 КК, або розміру завданої ним шкоди, для можливості кваліфікації діяння як кримінального правопорушення для підслідності НАБУ, а також здійснення судового контролю слідчими суддями ВАКС, у 2025 році в будь-якому разі повинен становити не менше 6 056 000 грн. (3028 грн. х 2000).

Проте скаржник не навів жодних ознак реального заподіяння істотної шкоди або тяжких наслідків охоронюваним законом правам та інтересам держави чи осіб на суму 443 895 100 грн., окрім власних довільних тверджень, тобто не навів ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 КК, й відтак відсутня визначена пунктом 2 частини 5 статті 216 КПК умова підслідності НАБУ.

Також особи, щодо яких подана заява, не належать до вичерпного переліку, зазначеного в пункті 1 частини 5 статті 216 КПК, й тому відсутня така умова підслідності НАБУ.

Також в заяві і скарзі відсутні відомості про можливе вчинення злочинів, передбачених статтями 369 і 369-2 КК, а тому відсутня умова підслідності НАБУ, визначена пунктом 3 частини 5 статті 216 КПК.

При цьому слідчий суддя бере до уваги правову позицію, викладену в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №991/4989/21, а саме, що «Законодавець не ототожнює підслідність НАБУ і підсудність ВАКС», тобто здійснення НАБУ досудового розслідування не означає автоматичної підсудності будь-якої справи ВАКС.

Таким чином, зі змісту заяви і скарги не вбачається жодної ознаки підслідності НАБУ, передбаченої пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК.

Таким чином, скаржник, хоч і заявляв про вчинення корупційного кримінального правопорушення за гіпотетичної умови підслідності НАБУ, однак не навів будь-яких переконливих аргументів, які б у своїй сукупності переконували б щодо реального існування ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтею 364 КК, тому викладені в скарзі доводи скаржника не потребують перевірки засобами кримінального процесу, й відтак такі відомості не повинні вноситися до ЄРДР.

Ба більше, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державні механізми здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що реально було вчинено кримінальне правопорушення, враховуючи, що ініціювання кримінального переслідування певної службової особи може мати ознаки наміру використання самого факту гіпотетичного внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень та подальшого здійснення досудового розслідування, під час якого будуть обмежуватись права та свободи такої особи, винятково із метою тиску на неї. Тому безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та ще й є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

3.6. Відповідно до частини 2 статті 307 КПК, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на те, що скаржником не доведено обов`язок посадових осіб САП внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення та як наслідок їх бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за наслідками надходження заяви про кримінальні правопорушення, в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись статтями 33-1, 216, 303-309, 369-372, 532 КПК суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги від 17.03.2025 ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні посадовими особами САП відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений 24.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ____________