Справа № 367/5288/23
Провадження по справі № 1-кп/367/439/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001828 від 21.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча, Бучанського району, Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2023 року близько 15 годині 25 хвилин ОСОБА_4 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив в банкоматі належну ОСОБА_5 банківську картку «ОТП БАНК» з номером: НОМЕР_2 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пп.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст.358 КК є офіційними документами, оскільки містять зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видані повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містять передбачені законом реквізити, тобто є офіційними документами. У цей момент у ОСОБА_4 який розумів, що на вказаній банківській карті можуть міститися грошові кошти, виник протиправний умисел на викрадення вказаного офіційного документу (банківської карти).

Одразу після цього, ОСОБА_4 перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізовуючи свій вищевказаний протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав шляхом знахідки із банкомата належну ОСОБА_5 банківську картку «ОТП БАНК» з номером: НОМЕР_2 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст.358 КК є офіційними документами, оскільки містять зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видані повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містять передбачені законом реквізити, тобто є офіційними документами, з метою подальшого викрадення з них грошових коштів, шляхом використання вказаних карток як платіжних засобів.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву в який просив справу слухати без його участі, цивільний позов заявляти не буде.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати. Щодо призначення покарання підтримав думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, за згодою учасників кримінального провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує тяжкість вчинених правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до проступку, обставини вчинення діянь, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, про що свідчать: довідки лікарів, вимога щодо судимості, характеристика та його свідчення.

Обставиною, яка згідно статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які згідно з статтею 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винуватого, який раніше не судимий, пом`якшуючі покарання обставини як щире каяття, визнання своєї винуватості, посередньо характеризується за місцем проживання, вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати в даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 61, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

У разі несплати штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді виправними роботами, арештом або обмеженням волі.

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст. 394, 473 КПК України підстав.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Направити не пізніше наступного дня копію вироку учаснику судового провадження, який не був присутній у судовомузасіданні.

Суддя: ОСОБА_1