Справа № 308/510/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/159/24, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу та задоволено клопотання слідчого і продовжено підозрюваному за ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11 квітня 2025 року включно, з визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає Закарпатська область, Мукачівський район, смт. Кольчино, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначений до 11 квітня 2025 року включно.

З матеріалів судового провадження слідує, що слідчий ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав телефонний дзвінок від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи, в якому остання запропонувала допомогти йому організувати та здійснити доставку особи призовного віку до лісистої місцевості, з метою незаконного переправлення такої через Державний кордон України поза пунктами пропуску за грошову винагороду, на що ОСОБА_5 погодився.

В злочинні плани ОСОБА_5 входило те, що він на автомобілі марки «SKODA», моделі «ROOMSRER», реєстраційний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , має отримати від підшуканої невстановленою на даний час органом досудового розслідування особи, особи призовного віку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, грошові кошти в сумі 4 100 доларів США, та в подальшому, за допомогою зазначеного автомобіля перевезти ОСОБА_9 в безпосередню близькість до державного кордону України для незаконного перетину Державного кордону України останнім.

Домовившись про спільні дії, діючи спільно групою осіб, за попередньою змовою, з метою наживи, тобто з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , 11.01.2025, зателефонував ОСОБА_9 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та повідомив останньому, що 12.01.2025 близько 01:00 год. приїде за ним до міста Ужгорода та обговорить деталі організації незаконного переправлення останнього через Державний кордон У країни. Зустріч відбулась о 02 годині 34 хвилин неподалік ТЦ «Дастор», що у місті Ужгороді, в ході якої ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що незаконне переправлення останнього через Державний кордон України можливе лише через лісисту місцевість на околиці міста Берегово, Закарпатської області та безпосередньо перед лінією Державного кордону необхідно буде надати грошові кошти у розмірі 4100 доларів США, після чого йому буде необхідно попрямувати прямо, де вже буде країна Європейського Союзу, а саме Угорщина.

В подальшому, діючи, за попередньою змовою групою осіб, з метою наживи, тобто з корисливих мотивів, близько 02:44 год. ОСОБА_5 на автомобілі марки «SKODA», моделі «ROOMSRER», реєстраційний знак НОМЕР_1 разом з ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, виїхав у напрямку міста Мукачево, при цьому по дорозі надаючи чіткі вказівки щодо ходу перетину Державного кордону поза межами пунктів пропуску.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, близько 04:16 год, їдучи на автомобілі марки «SKODA», моделі «ROOMSRER», реєстраційний знак НОМЕР_1 , по вул. Берегівська міста Мукачево, повідомив ОСОБА_5 про те, що вони прямують у напрямку Державного кордону України, після чого підвезе до так званої «колючки», що на лінії кордону та у подальшому йому буде необхідно лише бігти прямо, після чого він опиниться в Угорщині та ще раз наголосив, що коли він вийде з автомобіля необхідно буде передати заздалегідь обумовлену грошову винагороду у розмірі 4 100 доларів США.

У подальшому, ОСОБА_5 близько 07:13 год. на автомобілі марки «SKODA», моделі «ROOMSRER», реєстраційний знак НОМЕР_1 приїхав до міста Берегово, автозаправна станція «VST», що по вул. Астейська, 1. та висунув вимогу ОСОБА_9 надати заздалегідь обумовлену грошову винагороду у розмірі 4 100 доларів США, після чого останній надав ОСОБА_5 заздалегідь ідентифіковані імітаційні грошові кошти у загальній сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США (40 купюр номіналом по 100 доларів США з надписом «SUVENIR») та 100 доларів США з серійним номером JL22532189В. Після передачі імітаційних грошових коштів, ОСОБА_9 покинув автомобіль, а ОСОБА_5 був викритий працівниками правоохоронних органів та затриманий.

12 січня 2025 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України.

14 січня 2025 року відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави строком до 10 березня 2025 року.

Слідчий у клопотанні стверджує, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтовуючи клопотання в частині неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий зазначає про наявність достатніх підстав вважати, що жоден з них не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий зазначає, що наразі у вказаному кримінальному провадженню існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме необхідно: отримати матеріали виконання доручення, які можуть підтвердити або спростувати участь інших осіб, які є можливими учасниками вище вказаного злочину; отримати розсекречені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій; здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування.

28.02.2025 було подано клопотання керівнику Ужгородської окружної прокуратури про продовження строку досудового розслідування терміном до трьох місяців.

З урахуванням наведеного слідчий у клопотанні просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до гр. ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування, тобто до 12.04.2025 року.

Крім цього, з матеріалів судового провадження слідує, що 07.03.2025 року через систему «Електронний суд» від захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 до Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому зазначає, що підозрюваний не в змозі внести визначений ухвалою слідчого судді розмір застави через скрутний матеріальний стан. При цьому зазначає, що підозрюваний під час досудового розслідування повністю сприяє слідству та надає покази, щиро розкаюється, на протязі всього досудового слідства належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, відсутні будь-які докази неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 під час досудового слідства. Захисник вважає, що з врахуванням процесуальної поведінки ОСОБА_5 , йому бути змінено запобіжний захід. Продовження найжорсткішого запобіжного заходу є безпідставним, необґрунтованим та не законним. Підозрюваний не планує переховуватися від суду та від органів досудового розслідування. Зміна запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з електронними засобами контролю або визначення застави нівелює цей ризик навіть теоретично. ОСОБА_5 також не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі докази та речі на думку слідчого та прокурора зібрані. Також підозрюваний не має наміру та змоги незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. У даній кримінальній справі потерпілий взагалі відсутній. ОСОБА_5 також не має наміру та змоги перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. У будь-якому випадку, на переконання захисника, вказані ризики можна нівелювати шляхом зміни запобіжного заходу на застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

З урахуванням наведеного захисник просив змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 із застосуванням спеціальних електронних засобів контролю.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Також вказано, що ризики встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не змінилися, не зменшилися і не перестали існувати, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Щодо інших ризиків, на які вказує слідчий у клопотанні, слідчий суддя вважає їх недоведеними та необґрунтованими. Враховуючи ці обставини, слідчий суддя вважає, що доводи захисника, які стосуються відсутності ризиків, не мають підтвердження. Також слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_5 (має постійне місце проживання, раніше не судимий), проте на його думку такі відомості не свідчать, що до підозрюваного може бути застосований більш м`який запобіжний захід, і такий зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених обов`язків. Крім цього, слідчим суддею визначаючи розмір застави враховано як обставини кримінального провадження, тяжкість правопорушення, у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , так і особу обвинуваченого, його майновий стан. При цьому було враховано, що захисник не надав жодних доказів, які б підтверджували доводи про скрутний матеріальний стан підозрюваного. Також слідчий суддя врахував ступінь довіри, при якому перспектива втрати застави є достатнім стимулюючим фактором для того, щоб унеможливити бажання особи, щодо якої застосовано заставу, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для зменшення розміру застави немає.

Не погоджуючись з цим рішенням суду, підозрюваний ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, у якій вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки підозрюваний перебуває під вартою, а розмір застави визначений без урахування його матеріального стану. Апелянт зазначає, що підозрюваний під час досудового розслідування повністю сприяє слідству, надає покази, щиро розкаюється та належним чином виконує свої процесуальні обов`язки. Відсутні будь-які докази неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 протягом досудового слідства. Зважаючи на таку процесуальну поведінку ОСОБА_5 , захисник вважає, що йому слід змінити запобіжний захід. Окрім цього, вказує на відсутність ризиків, а також на необґрунтованість підстав у відмові зменшення розміру застави, яку підозрюваний не в змозі внести. За цих умов, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням спеціальних електронних засобів контролю буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Просить скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити прокурору у задоволенні клопотання та змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням спеціальних електронних засобів контролю або зменшити розмір застави.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та прокурора, які належним чином повідомлені про розгляд справи, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. Водночас, береться до уваги те, що до апеляційного суду надійшов лист від ДУ «Закарпатська УВП (№9)» у якому зазначається, що підозрюваний ОСОБА_5 станом на 09.04.2025 не утримується у їх установі, оскільки, останній 08.04.2025 вибув до ІТТ Виноградівського ВП ГУНП в Закарпатській області для подальшої доставки в суд.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь підозрюваний ОСОБА_5 і його захисник-адвокат ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_10 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.

Обґрунтованими визнаються і висновки слідчого судді про доведеність підозри ОСОБА_5 . Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 29.11.2024 року, протокол затримання ОСОБА_5 від 12.01.2025 року, протокол огляду місця події від 12.01.2025 року, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 12.01.2025 року, протокол вручення імітаційних грошових коштів від 10.01.2025 року, протокол вручення технічних засобів від 10.01.2025 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 12.01.2025 року, протокол пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками від 12.01.2025 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2025 року, протоколи огляду предмету від 13.01.2025 року та інших матеріалів кримінального провадження у своїй сукупності. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

З огляду на вказані обставини, висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 апеляційний суд визнає обґрунтованими.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичних обставини, за яких воно скоєно, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і стороною захисту не спростовано жодними належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд вважає, що продовження щодо підозрюваного ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні про застосування запобіжного заходу, а також недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Відхиляючи ці доводи, апеляційний суд визнає їх такими, що не свідчать про те, що передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відпали чи істотно зменшилися.

Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок про те, що слідчий суддя, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 60 днів, а саме до 11.04.2025, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки від кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та дані про особу підозрюваного, майновий стан, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, а саме 242 240,00 грн., буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, із чим погоджується і апеляційний суд.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - суд апеляційної інстанції вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 242 240,00 грн. є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні.

За цих обставин, підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 242 240,00 гривень, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів також вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 , відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу та задоволено клопотання слідчого і продовжено підозрюваному за ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11 квітня 2025 року включно, з визначенням розміру застави в розмірі в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн., залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: