Справа № 650/882/25
провадження № 1-кп/650/448/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в селищі Велика Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 27 січня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Понятівка Білозерського району Херсонської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не одруженого, не депутата, в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 27 січня 2025 року близько 11:00 години, перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник під час спілкування на ґрунті ревнощів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, тримаючи в правій руці ліхтарик, умисно наніс два удари в область обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою (травматичного набряку) м`яких тканин губ, садна на слизовій оболонці губ в проекції різців, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 10 від 30 січня 2025 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпіла не заперечила проти такого розгляду.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій обвинувачений зазначив, що: свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, він беззаперечно визнає; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта також додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначила, що: їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони їй зрозумілі, вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено та вона зрозуміла, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; вона згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями частин другої та третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30.

Із вказаних обставин, а також матеріалів кримінального провадження суд встановив, що прокурор впевнився у добровільності згоди підозрюваного та потерпілої на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та у суду відповідний факт не викликає сумніву.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, протоколу допиту підозрюваного та протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що вони засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З огляду на вказані обставини учасники кримінального провадження не викликалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останнього разу вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2021 року за частиною третьою статті 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, від відбування якого був звільнений з іспитовим строком - два роки, по спливу якого ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2023 року знятий з обліку центру пробації 22 грудня 2023 року, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає однією сім`єю із потерпілою, не працює, перебуває на військовому обліку, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не є депутатом, на обліку в ДУ «Центр пробації» не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом засудження його до покарання у виді 60 годин громадських робіт, тобто до найбільш суворого покарання за видом з тих, які можуть бути йому призначені відповідно до санкції частини першої статті 125 КК України, але на мінімальний його строк.

Обвинувачений не працевлаштований, а тому відповідно до статті 57 КК України покарання у виді виправних робіт не може бути призначене, а призначення йому покарання у виді штрафу, на думку суду, з огляду на відсутність будь-якого джерела доходу, постійного місця роботи, майнових активів або іншого фінансового забезпечення, яке могло б гарантувати сплату штрафу, є недоцільним. Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений вже неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, проте раніше призначені покарання, не сприяли його виправленню. Хоча він жодного разу не порушував умови іспитових строків, які йому неодноразово надавалися, він через незначний проміжок часу після закінчення останнього іспитового строку та звільнення його у зв`язку з цим від призначеного покарання, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, та ще й відносно близької людини, яку він навпаки повинен був поважати, піклуватися про неї та утримуватися від будь-яких протиправних дій щодо неї. Така поведінка свідчить про зневажливе ставлення обвинуваченого до загальноприйнятих норм моралі та права, а також про відсутність належних висновків із раніше вчинених правопорушень і застосованих до нього заходів кримінально-правового впливу. Це свідчить про відсутність позитивної динаміки у поведінці обвинуваченого та його стійке небажання дотримуватися вимог закону.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження суд не встановив обставин, які б свідчить про те, що потерпіла примирилася з обвинуваченим, пробачила його або просила суд не притягувати обвинуваченого до конкретного виду відповідальності. Заява потерпілої про розгляд обвинувального акта у суді в спрощеному порядку від 10 лютого 2025 року таких відомостей не містить.

З огляду на такі обставини, суд дійшов висновку, що призначення обвинуваченому покарання у в виді штрафу не забезпечить досягнення мети покарання, зокрема виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Штраф у даному випадку не матиме ні виховного впливу на обвинуваченого, ні реального виконання, оскільки відсутність доходів і фінансової стабільності унеможливлює його сплату.

Таким чином, суд вважає, що застосування покарання у виді громадських робіт є найбільш доцільним. Такий вид покарання забезпечить як виправлення обвинуваченого, так і попередження нових кримінальних правопорушень, водночас не створюючи надмірного тягаря для обвинуваченого з огляду на його фінансовий стан.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді шістдесяти годин громадських робіт.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: _______________ ОСОБА_1