Провадження 1-кс/127/4749/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000604 від 07.04.2025 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

В ході досудового розслідування встановлено, що до чергової частини Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від о/у ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про те, що ним 07.04.2025 близько 17:10 год. в ході проведення оперативно профілактичного відпрацювання у місті Вінниця, по вулиця Р. Скалецького, біля будівлі № 59, зупинено гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що при собі зберігає близько 40 згортків із особливо небезпечним психотропним засобом PVP, з метою подальшого збуту.

Під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , в ході його особистого обшуку виявлено та вилучено: один поліетиленовий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини, сорок два згортки із вмістом невідомої речовини та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 .

В подальшому, 07.04.2025, за добровільної згоди у ОСОБА_4 відібрано змиви з рук та контрольний зразок.

Вказані речі 07.04.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 98 КПК України дані предмети мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України «Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 затверджено «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речових доказів та недопущенні можливості їх втрати або знищення виникла необхідність в отриманні дозволу слідчого судді на арешт вилученого майна.

З огляду на викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у клопотанні майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту майно, яке вилучене в ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 », для забезпечення збереження вилучених речей, які визнані речовими доказами, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 », а саме: один поліетиленовий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини, сорок два згортки із вмістом невідомої речовини та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що були вилучені у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході особистого обшуку під час затримання, а також на змиви з рук гр. ОСОБА_4 та контрольний зразок.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя