Справа № 509/1959/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000096 від 07.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рені Одеської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, командира інженерно-саперного відділення першого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", з середньо-спеціальною освітою, одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді командира інженерно-саперного відділення 1-го стрілецького батальйону, у військовому званні солдат, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127- 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений слідством та судом час та дату, придбав гранату РГД-5 з маркуванням «А-95-77Т», яка є вибуховою речовиною, в зборі з запалом типу УЗРГМ, з маркуванням на спусковому важелі «86-81 УЗРГМ-2583», який є бойовим припасом, та при конструктивному поєднанні утворюють ручну осколкову гранату РГД-5, що відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху.

Далі, 07.02.2024 року приблизно о 21 годині 35 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Lexus RX 330», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений нарядом сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_6 та капрала поліції ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Молодіжне, СОГ «Хвиля», за координатами 46.3224478, 30.5887059, в ході спілкування з нарядом поліції обвинувачений ОСОБА_4 , дістав із автомобіля, в якому перебував, гранату РГД-5 з маркуванням «А-95-77Т» з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «86-81 УЗРГМ-2583» та кинув її під свій автомобіль. В подальшому вказана граната була вилучена працівниками поліції в ході проведення огляду місця події 07.02.2024 року в період часу з 22 години 15 хвилин по 23 годину 22 хвилини.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді командира інженерно-саперного відділення 1-го стрілецького батальйону, у військовому званні солдат, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127- 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений слідством та судом час та дату, придбав патрони калібру 5,45 мм. в кількості 150 штук, які є бойовими припасами, корпус ручної осколкової гранати РГН з маркуванням: «РГН 254-36-88», який є вибуховою речовиною, запал типу «УЗРГМ» з маркуванням на спусковому важелі: «66-77 УЗРГМ-583», який є бойовим припасом, електродетонатор типу ЄДП та ЄДП «р» в кількості 6 одиниць, які є бойовими припасами, підривачі МУВ-2 в кількості 2-х одиниць і підривачі МУВ-3 в кількості 2-х одиниць, які конструктивно поєднуються із запалами МД-5М у кількості 6 одиниць (2 з яких є саморобними) і в сукупності є бойовими припасами, патрони калібру 5,45 мм. в кількості 32 штуки, які є бойовими припасами, патрони калібру 7,62 мм. в кількості 78 штук, які є бойовими припасами, 4-ри 40-мм гранатометі постріли ВОГ-25-ПМ з маркуванням «7П4546-15-20» та на вибухнику «У-5І-8М706-20», які є бойовими припасами, капсуль детонатор КД-8А в кількості 40 одиниць, які є бойовими припасами, вогнепровідний дріт типу ОШП загальною довжиною 5.5 метри, який є вибуховою речовиною. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , незаконно зберігав вказані предмети за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

08.02.2024 року в період часу з 01 годині 40 хвилин по 04 годин 05 хвилин, в ході невідкладного обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції було виявлено та вилучено вказані бойові припаси.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбаннябойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину. Також пояснив, що проходячи військову службу був сапером. Під час проходження служби знайдені бойові припаси ним було знешкоджено. Зазначені в обвинувальному акті бойові припаси та вибухові речовини він зберігав у своїй сумці, яку залишив вдома за місцем свого мешкання. При проведенні у нього вдома обшуку добровільно віддав вміст його сумки із бойовими припасами та вибуховими речовинами працівникам поліції. Про те, що у нього в автомобілі знаходилась граната він забув, та хотів її позбутися при спілкуванні з працівниками поліції, тому викинув її під свій автомобіль, при цьому чеку з гранати не діставав та був упевнений, що вона не вибухне.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбаннябойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання та проходження військової служби характеризується позитивно, являється військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді командира інженерно-саперного відділення першого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", має нагороди та відзнаки, одружений, утриманців не має, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особу винного, його сімейний стан, наявність позитивних характеристик з місця проживання та місця проходження служби, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.02.2024 року, слід скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять 17038 грн. 80 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту на даний час сплив, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання законної сили вироком суду, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в загальному розмірі 17038 (сімнадцять тисяч тридцять вісім) гривень 80 копійок.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.02.2024 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

1) осколки чотирьох 40-мм гранатометних пострілів ВОГ-25ПМ, запалу типу УЗРГМ, електродетонаторів ЕДП-р, та ЕДП, підривачів МУВ-2 та МУВ-3, які упаковані до сейф-пакету Експертної служби МВС № 2215840, та перебувають у камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області знищити;

2) осколки гранати РГН, які упаковані до сейф-пакету Експертної служби МВС № 3890850, та перебувають у камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області знищити;

3) осколки ручної осколкової гранати РГД-5, які упаковані до сейф-пакету Експертної служби МВС № 5833304, та перебувають у камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області знищити;

4) нітроцелюлозний порох масою 124 грами, який упакований до сейф-пакету Експертної служби МВС № SH0137089 та нітроцелюлозний порох «трубчатий» масою 5313 грам, який упакований до сейф-пакету Експертної служби МВС № 5906240, та які перебувають у камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - застосувати спеціальну конфіскацію на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України та конфіскувати у власність держави (для потреб Збройних сил України);

5) 248 (двісті сорок вісім) патронів, із яких 72 (сімдесят два) є гвинтівковими патронами калібру 7,62x54R, а 176 (сто сімдесят шість) є 5,45-мм військовими проміжними патронами (5,45x39мм), які упаковані до полімерного сейф-пакету та опломбовані полімерною пломбою синього кольору №7628617 та які перебувають у камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - застосувати спеціальну конфіскацію на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України та конфіскувати у власність держави (для потреб Збройних сил України);

-

6) Мобільний телефон марки «IHunt Titan P15000 Pro», у корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , із наявним в в ньому сім-картками мобільних операторів +(380)63-508-52-73; НОМЕР_5 , який зберігається у камері схову речових доказів ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, - вважати повернутим обвинуваченому ОСОБА_4

3) Автомобіль марки «Lexus RX330» в кузові чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 , - вважати повернутим фактичному володільцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1