Справа № 953/7828/24
н/п 1-кс/953/9231/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступником відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002466 від 15.07.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника служб у справах дітей - ОСОБА_8 ,

установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування спеціального електронного пристрою, заборонивши останньому залишати без дозволу слідчого, прокурора чи суду місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з 22:00 год до 06:00 год наступної доби.

Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого: слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0002466 від 15.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 114-1 КК України, на підставі вагомих доказів; наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Виникла необхідність застосувати щодо підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування спеціального електронного пристрою, у зв`язку з тим, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його законний представник та захисник, кожен окремо, в судовому засіданні просили не застосовувати запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 , виконує процесуальні обов`язки.

Представника служб у справах дітей - в судовому засіданні покладалася на розсуд суду.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, окрім іншого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Встановлені слідчим суддею обставини

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.07.2024 невстановлені особи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , здійснили перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період у вигляді підпалу транспортного засобу марки «Mitsubishi L200», яка належить військовому ЗСУ

ОСОБА_9 ВЧ НОМЕР_1 .

Також, 15.07.2024 невстановлені особи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , здійснили перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період у вигляді підпалу транспортного засобу марки «Volkwagen T5», яка належить ВЧ НОМЕР_2 , яким користувався військовослужбовець ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_10 .

Крім того, 18.07.2024 невстановлені особи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , здійснили перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період у вигляді підпалу транспортного засобу марки «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_4 .

Окрім цього, 18.07.2024 невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , здійснила перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період у вигляді підпалу транспортного засобу марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_5 , яка належить військовослужбовцю.

Під час досудового розслідування вищевказаних кримінальних правопорушень, встановлено наступне:

Так, у липні 2024 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), невстановлена особа, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, зв`язалася із неповнолітнім ОСОБА_5 та запропонувала за грошову нагороду вчинити дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, а саме вчинити підпал військових автомобілів у м. Харкові в період дії Указу Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Погодившись, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою особою, реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на умисне знищення або пошкодження майна, належного військовослужбовцям, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань з корисливих мотивів, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, заздалегідь підготували запальну суміш, яку перелили до пластикової пляшки, після чого, реалізуючи свій злочинний намір, 15.07.2024 у нічний час вирушили по території Салтівського району, м. Харкова, підшукуючи автомобілі, які за зовнішніми ознаками можуть належати військовим особам з метою їх подальшого підпалу.

Так, 15.07.2024 приблизно о 23 год. 55 хв, ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою особою, розуміючи, що їх дії є суспільно-небезпечними та протиправними, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-А, побачили припаркований автомобіль «Mitsubishi L200», VIN код НОМЕР_6 , 2005 року випуску, н.з. НОМЕР_7 , камуфляжного кольору, та, розуміючи, що даний транспортний засіб за зовнішнім виглядом належить військовій особі, реалізуючи спільний протиправний злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, підійшли до автомобіля Mitsubishi L200», VIN код НОМЕР_6 , 2005 року випуску, н.з. НОМЕР_7 , камуфляжного кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та, використовуючи заздалегідь підготовлену пляшку із легкозаймистою сумішшю, діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вилили її вміст на переднє лобове скло та капот вищевказаного автомобіля, та за допомогою сірників, які принесли з собою, підпалили даний транспортний засіб, який перебуває у користуванні ОСОБА_9 , в результаті чого відбулось займання автомобіля та відбулось його вигорання.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, а саме вчинення за попередньою змовою групою осіб умисного знищення або пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у липні 2024 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив у змову із невстановленою особою, направлену на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, а саме вчинити підпал автомобілів належних Збройним силам України, в період дії Указу Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію»., шляхом їх підпалу.

Так, ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, продовжуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на умисне знищення або пошкодження майна, належного військовослужбовцям, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, та з корисливих мотивів, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, заздалегідь підготували запальну суміш, яку перелили до пластикової пляшки, після чого, реалізуючи свій злочинний намір, 15.07.2024 у нічний час вирушили по території Салтівського району, м. Харкова, підшукуючи автомобілі, які за зовнішніми ознаками можуть належати військовим особам з метою їх подальшого підпалу.

Так, 15.07.2024 приблизно о 00 год. 42 хв, ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою особою розуміючи, що їх дії є суспільно-небезпечними та протиправними, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 біля під`їзду №4, побачили припаркований автомобіль «Volkwagen Transporter T5», VIN код НОМЕР_8 , н.з. НОМЕР_9 (НГУ), камуфляжного кольору, та, розуміючи, що даний транспортний засіб за зовнішнім виглядом належить військовій особі, реалізуючи спільний протиправний злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, підійшли до автомобіля марки «Volkwagen Transporter T5», VIN код НОМЕР_8 , н.з. НОМЕР_9 (НГУ), камуфляжного кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та, використовуючи заздалегідь підготовлену пляшку із легкозаймистою сумішшю, діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вилили її вміст на переднє лобове скло та капот вищевказаного автомобіля, та за допомогою сірників, які принесли з собою, підпалили даний транспортний засіб, який перебуває у користуванні ОСОБА_10 , в результаті чого відбулось займання автомобіля та відбулось його вигорання.

Отже ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, а саме вчинення за попередньою змовою групою осіб умисного знищення або пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

14.12.2024 року неповнолітньому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, а саме вчинення за попередньою змовою групою осіб з метою умисного знищення або пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0002466 від 15.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

14.12.2024 неповнолітньому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України - а саме вчинення за попередньою змовою групою осіб з метою умисного знищення або пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку від 21.07.2024 за адресою: м. Харків, проїзд Никонівський буд. 17; протоколом за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 21.08.2024, згідно з ст. 264 КПК України - зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме з мобільного телефону, який належить неповнолітньому ОСОБА_5 з якого вилучено інформацію на micro CDHC № 1522т від 06.08.2024 та на micro CDHC № 1526т від 09.08.2024; протоколом огляду мобільного телефону IMEI1: НОМЕР_10 IMEI 2: НОМЕР_11 від 26.09.2024 де саме знаходяться два відео підпалу військових автомобілів, а саме автомобіля марки «Mitsubishi L200» VIN код НОМЕР_6 рік випуску 2005, н.з. НОМЕР_7 та автомобіля марки «Volkwagen Transporter T5» VIN код НОМЕР_8 н.з. НОМЕР_9 (НГУ); висновком експерта СЕ-19/121-24/32036-ФП де саме експерт підтвердив, що місце де здійснено огляд місця події 15.07.2024 за адресою: АДРЕСА_3 біля під`їзду 4 та кадри відеофонограми з файлу «VID_20240715_004111», яке вилучено під час огляду мобільного телефону, який належить неповнолітньому ОСОБА_5 є тією ж самою ділянкою місцевості де був здійснений підпал автомобіля марки «Volkwagen Transporter T5» VIN код НОМЕР_8 н.з. НОМЕР_9 (НГУ); висновком експерта СЕ-19/121-24/32548-КТ де саме експерт підтвердив, наданий на дослідження мобільний телефон Xiaomi Redmi A 1 ( 220733 SG) 32 Gb, IMEI1: НОМЕР_10 IMEI 2: НОМЕР_11 в каталозі за шляхом /Data/media/0/DCIM/Camera виявлено відеофайли із зазначеними у тексті питання іменами: «VID_20240714_235442» та «VID_20240715_004111» та експерт зазначив, що відеофайли створені на наданому на дослідження мобільному телефоні; протоколом огляду предмета від 25.11.2024, а саме огляду мобільного телефону Xiaomi Redmi A 1 ( 220733 SG) 32 Gb, IMEI1: НОМЕР_10 IMEI 2: НОМЕР_11 виявлено та зроблено скриншот листування неповнолітнього ОСОБА_5 та абонентського номера НОМЕР_13 , який належить неповнолітньому ОСОБА_12 ; протоколом огляду предмета від 09.12.2024, а саме огляду руху по картці, яка належить неповнолітньому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де знаходяться надіслані кошти 15.07.2024 о 03:03 - 23000 грн, 03:06 - 15006,92 грн, та пересилання грошових коштів на карту ОСОБА_6 - 15.07.2024 о 13:10-3000 грн, 13:16 - 1000 грн, 13:50 - 12000 грн, протоколом огляду предмета від 09.12.2024, а саме огляду руху по картці, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де знаходяться надіслані кошти від неповнолітнього ОСОБА_12 - 15.07.2024 о 13:10-3000 грн, 13:16 - 1000 грн, 13:50 - 12000 грн.

Водночас, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; знищити, сховати абоспотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду існує на тій підставі, що неповнолітній ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме злочинів передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, існує на тій підставі, що на цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити;

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється існує на тій підставі, що неповнолітній ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, які згідно положень ст. 12 КК України відносяться до тяжких та залишаючись невдоволеним діями працівників правоохоронного органу відносно останнього може повторно вчинити вказане кримінальне правопорушення.

Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім учнем 9 класу комунального закладу «Харківський ліцей №23 Харківської міської ради», характеризується позитивно, на реєстраційному обліку не перебуває, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, за повідомленням начальника Служби у справах дітей по Салтівському району ОСОБА_13 , склад родини: мати, ОСОБА_6 , 1984 р.н., вітчим, ОСОБА_14 , 1986 р.н., умови проживання задовільні, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 20.11.2024.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що за вказаною адресою також мешкає старша сестра, ОСОБА_15 , 2005 р.н. Підозрюваний з батьком, ОСОБА_16 , не спілкується, друзів однолітків не має.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Водночас, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, на думку слідчого судді, контроль за поведінкою підозрюваного не може бути досягнуто при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів таких як, особисте зобов`язання, особиста порука та передання неповнолітнього під нагляд.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав до задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год до 06.00 год в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 196, 211, 309, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год до 06.00 год (за винятком необхідності відвідування укриття під час повітряної тривоги), в межах строку досудового розслідування, на строк 1 (один) місяць 26 (двадцять шість) днів, тобто, до 14 лютого 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та /або місця навчання;

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22:00 до 06:00 год. наступної доби, без дозволу, слідчого, прокурора чи суду.

Роз`яснити неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за місцем проживання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 .

Копію ухвали для виконання направити начальнику ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, для контролю - прокурору Харківської обласної прокуратури.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на заступника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та на ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за місцем проживання ОСОБА_5 .

Встановити строк дії даної ухвали до 14 лютого 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1