В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, який не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2024 року, приблизно об 11 годині 54 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навпроти входу до готельно-розважального комплексу «Pool and beach», який знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Прибережна Автомагістраль, 60-Б, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту між ним та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_8 від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг її передбачити, не маючи умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, з метою зупинення протиправних дій ОСОБА_8 , що стояв навпроти входу до готельно-розважального комплексу «Pool and beach», наніс один удар долонею правої руки в область лівої щоки ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_6 наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 чим спричинив останньому, відповідно до висновків експертів № 4742 від 12.09.2024 та 1632/к від 20.09.2024 КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР, тілесні ушкодження у вигляді синців в області правого та лівого ока, крововиливу в правому очному ябулці, інфільтруючи крововиливи в м`яких тканинах навколо правого та лівого ока, носа, перелому кісток носа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Від вказаного удару ОСОБА_8 впав на поверхню тротуарної плитки, об яку вдарився потиличною частиною голови від чого отримав згідно висновків експертів № 4742 від 12.09.2024 та 1632/к від 20.09.2024 КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР, тілесні ушкодження у вигляді крововиливу потиличної області зліва волосистої частини голови, лінійного перелому кісток основи та склепіння черепу, субарахноїдальні крововиливи, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя.

Після падіння ОСОБА_8 втратив свідомість, та не приходячи до тями помер на місці в кареті бригади ШМД.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України, що кваліфікується як вбивство, через необережність.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України визнав у повному обсязі та пояснив наступне.

Так, у літку 2024 року він працював охоронцем у розважальному комплексі «PooI and beach» у м.Запоріжжі. 15 серпня 2024 року, приблизно о 09 год. 30 хв., коли він був на роботі, до входу підійшов молодий чоловік у стані сильного алкогольного сп`яніння. Він з напарником повідомили чоловіку, що у такому стані вхід до закладу заборонений. Запропонували йому прийти у наступний раз, коли він буде у нормальному стані. Проте він почав вмовляти, аби його пропустили та обіцяв добре себе поводити. Вони йому повідомили про те, що на території багато дітей, тай їм заборонено впускати на територію людей у такому стані. Приблизно о 10 год. 00 хв. до чоловіка підійшла його дівчина. Вони сказали що дівчина може пройти, а чоловіка вони не пустять. Після чого дівчина сама пішла до закладу відпочивати. Приблизно через 15 хв. дівчина вийшла з закладу та разом з чоловіком вони пішли у напрямку дороги де у них відбулася розмова. Візуально було зрозуміло, що у них відбулася сварка. Після чого чоловік повернувся до входу у заклад та в більш агресивній формі з погрозами та образами намагався потрапити на територію закладу. Після чого чоловік наніс йому удар та він рефлекторно наніс удар у відповідь. Після чого чоловік впав та знепритомнів. Він намагався надати йому допомогу та зі свого телефону викликав швидку медичну допомогу. Згодом підійшла жінка яка повідомила, що вона медичний працівник та почала надавати чоловіку допомогу. Він дочекався приїзду швидкої, яка почала надавала чоловіку допомогу, та приїзду поліції. Зазначив про те, що весь цей час він не залишав місце події. Потім разом з працівниками поліції поїхав до відділу поліції. Зазначив про те, що шкодує що все так трапилось, але нажаль, він не може повернути час назад та щось змінити.

При цьому, у ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, за обставин, які викладені у вироку, крім його показань, підтверджується дослідженими у ході судового розгляду кримінального провадження наступними доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що померлий ОСОБА_8 є її сином. Вона не була безпосереднім свідком подій у ході яких помер її син, разом з тим зазначила про те, що 15 серпня 2024 року їй на мобільний телефон зателефонував працівник поліції та повідомили про те, що її син помер. Це було для неї шоком. Вона одразу приїхала на місце події в той час коли її син був у кареті швидкої медичної допомоги. Після чого лікар швидкої повідомив про те, що серце не витримало та її син помер. Після чого сина повезли на СМЄ, а вона разом з працівниками поліції поїхала до відділу поліції. Надала позитивну характеристику своєму сину. Зазначила про те, що її син був діючим військовим, з 2016 року захищав батьківщину та приймав участь у антитерористичній операції на сході України. Він приїхав додому у відпустку з Харківського напрямку, з Лиману, де приймав участь в активних бойових діях, та 17 серпня 2024 року повинен був їхати захищати батьківщину на Запорізькому напрямку. Зазначила про те, що ОСОБА_6 відібравши життя її сина, відібрав у неї її захисника та помічника. Вона неодноразова робила операції, які оплачував її син. Він залишив її без сина, а доньку її сина без батька, а нашу державу Україну без захисника. Вона питала сина, навіщо він воює, там небезпечно. На що він їй відповів, що він знаходиться там для того, щоб їм тут легше жилося.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що померлий ОСОБА_8 є його сином. Він не був безпосереднім свідком подій у ході яких помер його син, разом з тим зазначив про те, 15 серпня 2024 року його дружині ОСОБА_4 зателефонували та повідомили, що їх син помер. Вони одразу приїхали на місце події та з`ясували, що їх син помер. Надав позитивну характеристику своєму сину. Зазначив про те, що його син був діючим військовим.

Протоколом огляду від 15 серпня 2024 року, який було проведено у період часу з 15 год. 40 хв. до 18 год. 40 хв., та фототаблицями до нього, згідно якого слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було проведено огляд диску DVD-R Fiesta об`ємом пам`яті 4,7 гб, на якому знаходиться файл відеозаптису під назвою: «VIDEO-2024-08-15-14-38-02», який також був досліджений безпосередньо у судовому засіданні, на якому зафіксовано обставини вчинення кримінального праворушення, зокрема факт спілкування загиблого ОСОБА_8 з двома охоронцями готельно-розважального комплексу «Pool and beach» на вході до останнього, зокрема з обвинуваченим ОСОБА_6 , нанесення у ході спілкування ОСОБА_8 легкого удару правою долонею по обличчю ОСОБА_6 , та нанесення ОСОБА_6 у відповідь сильного удару кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_8 від якого останній впав на тротуарну плитку та знепритомнів.

Рапортом зареєстрованим в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Відділом поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 15.08.2024 за № 21465 з якого вбачається, що 15.08.2024 о 11:54 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.08.2024 о 11:54 за адресою: Вознесенівський район, м.Запоріжжя, Прибережна Автомагістраль, буд.60Б, ШМД504, знаходиться на пляжі пул енд біч, смерть в присутності, невідомий, приблизно 35 років, має тілесні ушкодження, тому що впав, зі слів очевидців впав самостійно, були реанімаційні заходи, має черепно-мозкову травму. Заявник: Косов.

Відповіддю Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради від 13.02.2025 № 194/01-16 на адвокатський запит, з якої вбачається, що 15.08.2024 о 10 годині 42 хвилини на диспетчерському пульті «103» оперативно-диспетчерського управління зареєстровано виклик бригад № 504 підстанції швидкої медичної допомоги Дніпровського району «Лівобережна» та № 102 підстанції спеціалізованих бригад швидкої медичної допомоги за адресою шосе Прибережне, буд. 60Б (розважальний комплекс «Pool and Beach») в м.Запоріжжя. Виклик здійснено з даного номеру телефону НОМЕР_1 .

Судом було встановлено, що номером телефону НОМЕР_1 користується обвинувачений ОСОБА_6 .

Згідно з ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки ОСОБА_6 дає критичну оцінку своїм діям та розкаюється у вчиненому, а також добровільне відшкодування матеріальної шкоди заявленої потерпілою стороною під час судового розгляду.

Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, є інвалідом 3 групи, має задовільний стан здоров`я, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні матір похилого віку, яка є особою з інвалідністю та потребує лікування.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а саме залишення останнього на місці події та виклик швидкої медичної допомоги, а також думку потерпілих, які просили суд призначити покарання пов`язане з позбавленням волі і поданий цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди завданої кримінальним правопорушення залишили у підготовчому судовому засіданні без розгляду, з метою призначення обвинуваченому покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.119 КК України у виді 3 років обмеження волі.

Стосовно доводів сторони захисту щодо застосування ст.75 КК України та призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст.119 КК України з іспитовим строком та можливістю виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , враховуючи конкретні обставини справи, зокрема те, що потерпілий першим спровокував бійку, а ОСОБА_6 до останнього намагався відвернути наслідки, які все ж таки настали, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Частиною 1 статті 65 КК України встановлено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті, й повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання.

Водночас, кримінальний закон передбачає, що суд може прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням на підставі та умовах, визначених у статті 75 КК України. При цьому ця норма надає суду можливість прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, коли дані про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин справи та тяжкості вчиненого злочину, дають достатні підстави дійти висновку про те, що виправлення цієї особи можливе без реального відбування призначеного покарання. Отже, суд, реалізуючи свої повноваження, має навести правові підстави та переконливі мотиви, які є достатніми для постановлення рішення.

Відповідно до Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3 Конституції України).

У даному кримінальному провадженні по відношенню до наслідків вина обвинуваченого ОСОБА_6 є ненавмисною, проте об`єктом посягання являється життя іншої людини.

Суд зазначає про те, що характеризуючі дані обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінка обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, не знижують тяжкості й небезпечності злочину, вчиненого обвинуваченим за наведених у вироку обставин.

З урахуванням наведеного, думки потерпілої сторони щодо визначення обвинуваченому покарання, наслідків, які настали у результаті скоєного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

До того ж, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку за обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема, перебування останнього на посаді охоронця розважального закладу, виникнення конфліктної ситуації з відвідувачем на вході до розважального закладу, тобто у громадському місці, у денний час доби, свідком якої були інші відвідувачі, та нанесення сильного удару кулаком по обличчю відвідувача у відповідь на легкий ляпас по обличчю, від якого останній впав, знепритомнів та помер, не вплине на формування думки інших осіб про неприпустимість такої поведінки та чітке розуміння того, що особа буде нести невідворотне та справедливе покарання за такі дії.

Отже, на думку суду, ці обставини у сукупності свідчать про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України буде м`яким і не буде сприяти виправленню обвинуваченого, у зв`язку з чим не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання за вчинений злочин передбачений ч.1 ст.119 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 373, 374, 376, 615 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити покарання у виді 3 років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 належить обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речові докази:

оптичний диск DVD-R Fiesta об`ємом пам`яті 4,7 гб, на якому знаходиться файл відеозаптисів під назвою: «VIDEO-2024-08-15-14-38-02», з камери відеоспостереження розташованої за адресою: м.Запоріжжя, Прибережна Автомагістраль, буд.60Б долучений до матеріалів кримінального провадження ЄУ № 335/10958/24 - залишити в матеріалах кримінального провадження ЄУ № 335/10958/24;

2 змиви РБК та контроль до них упаковані до двох окремих паперових конвертів, мікрооб`єкти з кистей трупа упаковані в паперовий конверт, 2 змиви з обох кистей трупа упаковані до двох окремих паперових конвертів, зразки волосся з чотирьох областей голови, зрізи нігтьових пластин з обох кистей рук упаковані в паперовий конверт, змиви з обох кистей рук упаковані в паперовий конверт та передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1