Справа № 686/3271/25
Провадження № 1-кс/686/1890/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000074,

встановила:

Прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 , шляхом направлення 19.02.2025 поштового відправлення на адресу суду, звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням (зареєстроване у суді 20.02.2025) про накладення арешту на речі, вилучені у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме на: мобільний телефон марки «Samsung A53» у чорному чохлі ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім краткою за абонентським номером НОМЕР_3 ; грошові кошти у сумі 82000 гривень; грошові кошти у сумі 4800 злотих; грошові кошти у сумі 1000 доларів США; речовину рослинного походження коричневого кольору у сухому подрібненому стані, ззовні подібні до тютюну, які поміщено до 48 полімерних мішків; 10 паперових конвертів із зразками речовини рослинного походження коричневого кольору у сухому подрібненому стані, ззовні подібні до тютюну, узяті із мішків №1, №6, №12, №17, №23, №29, №35, №41, №46, №48 , із позбавленням права відчуження, користування та розпорядження ними, із метою збереження речових доказів.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

СУ ГУ Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 від 21.10.2024, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 209, ст. 227 КК України.

18.02.2025 проведено обшук у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_3 , у ході якого виявлено і вилучено: мобільний телефон марки «Samsung A53» у чорному чохлі ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім краткою за абонентським номером НОМЕР_3 ; грошові кошти у сумі 82000 гривень; грошові кошти у сумі 4800 злотих; грошові кошти у сумі 1000 доларів США; речовини рослинного походження коричневого кольору у сухому подрібненому стані, ззовні подібні до тютюну, які поміщено до 48 полімерних мішків; 10 паперових конвертів із зразками речовини рослинного походження коричневого кольору у сухому подрібненому стані, ззовні подібні до тютюну взятими із мішків №1, №6, №12, №17, №23, №29, №35, №41, №46, №48.

У подальшому, постановою слідчого від 19.02.2025 вилучені речі у ході обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно у порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати (п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Згідно із ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генерального прокурора України, Міністра внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 вилучені предмети, документи, цінності, які є речовими доказами, повинні бути оглянуті (у необхідних випадках за участі спеціаліста), детально описані в протоколі огляду. В протоколі відображаються кількісні і якісні характеристики предметів, всі інші індивідуалізуючі ознаки, які дозволяють відрізнити об`єкт від подібних йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає, оскільки не містить детального опису грошових купюр із зазначенням серії та номіналу кожної вилученої купюри, що унеможливлює їх ідентифікацію.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000074, повернути прокурору.

Встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене у особи майно підлягає негайному поверненню після спливу установленого суддею строку, а у разі звернення у межах установленого суддею строку із клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови у його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя