печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000996,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання слідчий у клопотанні вказує наступне.

Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000996 від 22.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий вказує, що 30.05.2023 до інформаційного ресурсу, інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (Інструкцію з формування та ведення, якої затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.06.2023 за № 1486/40542) внесені відомості про оголошення у Державний розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 309 КК України (оперативна розшукова справа № 16623007 від 29.05.2023).

У зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, у тому числі пов`язаних з виконанням положень, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» у невстановлений на даний час слідством спосіб оперуповноваженому відділу організації розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшому оперуповноваженому відділу розкриття незаконних заволодінь автотранспортом управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу розкриття незаконних заволодінь автотранспортом управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стало відомо про перебування ОСОБА_4 у розшуку, у зв`язку з чим, з корисливою метою, переслідуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , задля отримання від ОСОБА_4 неправомірної вигоди за невжиття заходів відповідного реагування та не затримання останнього в законний спосіб.

Так, 25.08.2023 близько 15.00 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , переслідуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив за заздалегідь розробленим планом з ОСОБА_5 на службовому автомобілі марки «ВАЗ 2110», з державним номером реєстрації (оперативний номер прикриття) НОМЕР_1 , прибули за раніше відомим місцем перебування ОСОБА_4 , станції транспортного обслуговування (далі - СТО) за адресою: АДРЕСА_1 де зустріли останнього, який перебував на вказаному СТО у зв`язку з ремонтом власного автомобіля марки «Dаewoo Lanos» зеленого кольору. Зустрівши ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представившись працівниками карного розшуку, запитали у ОСОБА_4 чи є в нього заборонені в обігу речовини, на що ОСОБА_4 повідомив їм, що таких речовин він немає. Після чого ОСОБА_7 відкрив багажне відділення належного ОСОБА_4 автомобіля марки «Dаewoo Lanos» та почав проводити обшук автомобіля, при цьому ОСОБА_6 знаходився поряд з ОСОБА_4 .

В цей час, за вказаною адресою на автомобілі марки «BMW 520» державним номером реєстрації НОМЕР_2 прибув ОСОБА_5 та підійшов до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із запитанням чи знайшли у ОСОБА_4 заборонені в обігу речовини. В свою чергу, ОСОБА_7 , який проводив обшук автомобіля повідомив ОСОБА_5 , що за результатами обшуку вищезазначеного автомобіля наркотики або інші заборонені в обігу речовини він не виявив.

Після чого, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 , що вони вже два тижні слідкують за ним, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 перебуває у розшуку. На що ОСОБА_4 повідомив, що факт його перебування в розшуку йому не відомий. В свою чергу, ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_4 буде затриманий або може з ними, як працівниками карного розшуку, домовитись та дістав свій мобільний телефон марки «Iphone 11», де в застосунку «калькулятор» ввів п`ятизначне число 50 000, та повідомив ОСОБА_4 що це в гривнях, тобто п`ятдесят тисяч гривень. Почувши вимогу ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду, ОСОБА_4 відповів, що таких грошей не має, на що йому повідомили, щоб він шукав, оскільки в нього дуже мало часу. У випадку не прийняття ОСОБА_4 висунутої вимоги, було зазначено про подальше вжиття ними заходів щодо повідомлення органів поліції про встановлення його місцезнаходження, виклику слідчо-оперативної групи для затримання ОСОБА_4 та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, у якому він оголошений у розшук. Будучи змушеним погодитися на вимогу щодо надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 повідомив, що може позичити таку суму у свого знайомого.

В свою чергу, ОСОБА_5 дав ОСОБА_4 номер банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 (власником якого являється ОСОБА_8 ) та наказав перевести на неї озвучену неправомірну вигоду у сумі 50 000, 00 (п`ятдесят тисяч гривень).

Так, ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону НОМЕР_4 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на мобільний телефон НОМЕР_5 та попросив у останнього в борг 50 000, 00 (п`ятдесят тисяч гривень), які необхідно перерахувати на банківську картку АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_3 , яку йому дав ОСОБА_5 , на що ОСОБА_9 дав свою згоду та об 15.26 год 25.08.2023 з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 (що належить його матері - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ), перерахував на картку вказану ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 30 000, 00 грн. (тридцять тисяч гривень).

З метою примусити ОСОБА_4 у найкоротший термін надати неправомірну вигоду та вплинути на ОСОБА_9 здійснити перерахунок грошових коштів, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наказали ОСОБА_4 сісти у автомобіль марки «BMW 520» державним номером реєстрації НОМЕР_2 при цьому ОСОБА_5 сів за кермо вказаного автомобіля, а ОСОБА_7 та ОСОБА_4 сіли на задні пасажирські сидіння автомобіля, таким чином обмеживши вільне пересування ОСОБА_4 .

Після чого, останні приїхали за адресою: вул. Івана Мазепи, 33, м. Дніпро, Дніпропетровської області, де ОСОБА_5 вийшов з машини та о 16.20 год з банкомату АТ КБ «ПриватБанк» з картки АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_3 зняв 2 000, 00 грн.(дві тисячі гривень) та повідомив ОСОБА_7 , що на вказаній картці перераховано лише 30 000, 00 грн. (тридцять тисяч гривень), після чого ОСОБА_7 наказав ОСОБА_4 знову телефонувати ОСОБА_9 , щоб той швидше перераховував кошти.

На виконання прохання ОСОБА_4 - ОСОБА_9 з банківської кратки матері АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 об 17.00 год перерахував кошти у сумі 15 000, 00 (п`ятнадцять тисяч гривень) та об 17.09 год через термінал поповнення рахунку ТОВ «Свіфт Гарант» City-24 на картку АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_3 перерахував кошти у сумі 5 000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень).

В цей час перебуваючи за адресою: проспект Поля, 28А, м. Дніпро - ОСОБА_5 з банкомату АТ КБ «ПриватБанк» об 17.00 год. з картки АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_3 зняв грошові кошти у сумі 4 000, 00 грн. (чотири тисячі гривень), об 17.01 год - 6 000, 00 грн. (шість тисяч гривень) та об 17.13 год останній зняв 8 000, 00 грн. (вісім тисяч гривень), загалом отримавши 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень), які в подальшому розділив у невстановлених досудовим розслідуванням частинах з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Отримавши 50 000, 00 (п`ятдесят тисяч гривень) в якості неправомірної вигоди ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «BMW 520» державним номером реєстрації НОМЕР_2 привезли ОСОБА_4 до станції транспортного обслуговування (СТО) за адресою: вул. Ларіонова, 145, м. Дніпро, Дніпропетровської області, де вже їх чекав ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 вони відпустили.

В подальшому, ОСОБА_5 перебуваючи 25.08.2023 об 22.24 год в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за адресою: вул. Січеславська, 6 з картки АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_3 зняв з банкомату грошові кошти у сумі 2 000, 00 грн. (дві тисячі гривень), після чого у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці ОСОБА_5 передав банківську картку АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_3 своїй цивільній дружині - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка 26.08.2023 об 09.03 год перебуваючи за адресою: вул. Щепкіна, 6, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області зняла з банкомату грошові кошти у сумі 1 000, 00 грн. (одна тисяча гривень) та розпорядилась ними на власний розсуд не розуміючи історії їх походження, оскільки не була обізнана з фактом вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення.

В подальшому, 17.10.2023 об 18.57 год ОСОБА_5 перерахував кошти у сумі 13 400, 00 грн. (тринадцять тисяч чотириста гривень) з картки АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_3 на власну картку з особовим рахунком НОМЕР_7 та 01.11.2023 об 19.56 год. здійснив ідентичну банківську операцію на суму 13 100, 00 грн. (тринадцять тисяч сто гривень).

Ураховуючи вищевказане, відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором 13.11.2024 здійснено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за невчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Опрацюванням відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_6 наявно право приватної власності на наступні об`єкти рухомого, нерухомого майна:

- 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 44,6 кв.м. (реєстраційний номер майна 9289992).

Метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

У судове засідання слідчий не з`явився. До суду прокурор ОСОБА_12 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 4 ст. 171 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_6 наявно право приватної власності на наступні об`єкти рухомого, нерухомого майна:

- 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 44,6 кв.м. (реєстраційний номер майна 9289992).

Санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, що належить підозрюваному, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення вимог клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000996 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , шляхом заборони відчужувати та розпоряджатись, будь-яким чином до постановлення кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1