Справа № 305/1885/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/706/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9

за апеляційними скаргами прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року, -

встановила:

вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року перекваліфікувано дії ОСОБА_6 з ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст.116 КК України.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.116 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 06 квітня 2023 року 17 години 30 хвилин, тобто з дня його затримання.

До вступу вироку у законну силу продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 діб.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 16 години 10 хвилин 06 квітня 2023 року, знаходячись на першому поверсі свого будинку АДРЕСА_1 під час сварки з своїм сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розпочалась на ґрунті тривалих неприязних відносин, через систематичне вживання потерпілим алкогольних напоїв, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння смерті людині, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, взяв з підсобного приміщення ніж, тримаючи його в руках, повернувся до свого сина ОСОБА_6 , який лежав на ліжку у вітальній кімнаті та наніс ним одинадцять ударів по частинам тіла потерпілого, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_6 від проникаючої колото різаної рани передньої поверхні тулуба по серединоключичній лінії на рівні 7 міжребер`я, що пошкодило печінку та серце, призвело до розвитку внутрішньої кровотечі (гемоторакс 1700 мл) та розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною настання смерті.

На вирок суду прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Постановити новий вирок суду, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засудити за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі. Дослідити письмові докази у справі, зокрема протокол огляду місця події від 06.04.2023, висновки судово-медичної експертизи № 55 від 06.04.2023 та № 47 від 06.04.2023, висновок судово-психіатричної експертизи № 598 від 20.06.2023.

В обґрунтування вказує, що обов`язковою умовою юридичної кваліфікації дій винуватця за статті 116 КК є не вчинення умисного вбивства в стані фізіологічного афекту, що є суто медичним, психолого-психіатричним критерієм, а в стані сильного душевного хвилювання, що є критерієм кримінально-правовим, за яким кваліфікація дій винного за вказаною статтею можлива лише у разі, якщо стан сильного душевного хвилювання раптово виник внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого. При цьому, встановлення фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин, передбачених статтею 116 КК, і які могли б викликати у винного стан сильного душевного хвилювання, є компетенцією суду.

На думку прокурора, в ході розгляду справи в суді першої інстанції не було встановлено факту протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи обвинуваченого з боку потерпілого. Саме по собі вживання алкогольних напоїв потерпілим 06.04.2023 та перебування його в стані алкогольного сп`яніння не призвело до якого-небудь знущання з обвинуваченого чи його образи.

Фактів будь-якого протизаконного насильства відносно обвинуваченого з боку потерпілого також жодними доказами не встановлено, що частково підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 47 від 06.04.2023 про відсутність в обвинуваченого будь-яких тілесних ушкоджень.

Наголошує, що для кваліфікації дій особи за ст. 116 КК України необхідні дві складові, а саме медична (відповідний стан афекту) та юридична - обставини при яких скоєно кримінальне правопорушення, дії особи обвинуваченого, раптовість виникнення умислу тощо.

Апелянт вважає, що юридичної складової стану сильного душевного хвилювання в даному випадку немає оскільки необхідною умовою є раптовість не тільки самого душевного хвилювання(що в даному випадку відсутнє через наявність кумулятивного афекту) а також і раптовість виникнення умислу вчинити вбивство. Умисел у ОСОБА_6 на вчинення вбивства свого сина ОСОБА_6 в даному випадку не виник раптово, а вбивство сина було заздалегідь ним обдумане і в ситуації, що створилася, було здійснено.

Підкреслює, що це підтверджується показами його дочки, та висновком судової психолого-психіатричної експертизи та допитом експерта психолога, якими встановлено, що ОСОБА_6 після сварки з його сином, витратив значний проміжок часу поки вийшов з кімнати пішов до своєї і там в шухляді столу взяв ніж і повернувся до кімнати, де лежав його син ОСОБА_6 , котрий на той час не ніс ніякої загрози по відношенню до обвинуваченого, через свій безпорадний стан, викликаний алкогольним сп`янінням.

У обвинуваченого не було жодної потереби туди повертатися, якщо б він дійсно побоювався за своє життя, окрім як наявності у нього самого мети здійснити раніше спланований умисел на позбавлення свого сина ОСОБА_6 життя.

Стверджує, що наявність спланованого умислу на позбавлення життя сина повністю підтверджується також і показами свідка ОСОБА_10 , який показав, що обвинувачений неодноразово йому говорив про те, що він уб`є свого сина, якщо той буде вживати алкогольні напої.

Вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України і вина його повністю підтверджена дослідженими у справі доказами.

Дії потерпілого у вказаній справі необхідно розцінювати як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого згідно ст. 66 КК України .

Наголошує, що суд першої інстанції не вірно дійшов висновку про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 116 КК України.

Звертає увагу, що стаття 116 КК України не має частин, а тому кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 116 КК України не відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок змінити, звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого в АДРЕСА_1 від відбування покарання. На підставі призначеного покарання встановити ОСОБА_6 іспитовий термін строком на 1 рік.

В обґрунтування вказує, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 Кримінального кодексу України, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що на його думку не в повній мірі відображає обставин кримінального провадження, так крім цього, необхідно було визначити й інші пом`якшуючі обставини, зокрема вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, а також похилий вік обвинуваченого. Вказана обставина не входить до переліку обставин, які входять до статті 66 ККУ, але при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. При цьому обставин, які б обтяжували покарання не було встановлено ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду.

Вважає, що з врахуванням думки потерпілої, ОСОБА_11 яка є донькою засудженого, суд помилково не дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без реального відбування покарання на підставі положень статей 75, 76 КК.

На думку сторони захисту судом не враховано, що ОСОБА_6 являється пенсіонером, людиною похилого віку, інвалідом 2-ї групи, раніше не судимим, людиною з позитивною характеристикою. Окрім цього, має постійне місце проживання, де разом проживає зі своєю донькою ОСОБА_12 , підтримує спілкування з сусідами та односельчанами. У підозрюваного окрім вказаної вище інвалідності, також наявні вікові ознаки погіршення серцево-судинної системи, що проявляється в симптомах постійної гіпертонії. Призначення судом реальної міри покарання створює обвинуваченому небезпеку для його життя та здоров`я, є всі підстави вважати настання ризику летальності в умовах перебування під вартою, тому на думку захисника у суду були законні та обгрунтовані підстави дійти висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звертає увагу, що за період перебування в слідчому ізоляторі, обвинувачений, звертався за медичною допомогою до лікарів медичної частини. Оглядався лікарем терапевтом та неврологом. Перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: Гіпертонічна хвороба, ішемічна хвороба, кардіосклероз атеросклеротичний, порушення ритму по типу надшлуночкових екстрасистолій, хронічний гепатоз. 17 травня.2023 року у зв`язку з різким погіршення стану здоров`я вивозився каретою ШМД до КНП «Ужгородська ЦМКЛ».

На думку захисника, існує обгрунтована необхідність в застосуванні судом апеляційної інстанції положень статті 75 КК України, оскільки в іншому разі для ОСОБА_6 можуть настати незворотні зміни, які з великою вірогідністю потягнуть тяжкі наслідки для його здоров`я. Так як, у слідчому ізоляторі немає ні необхідного медичного обладнання для проведення детальної діагностики та визначення точного діагнозу підозрюваному, ні відповідних спеціалістів здатних на ефективне лікування, необхідним є проведення лікування в медичній установі, яка спеціалізується на вказаних захворюваннях.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану ним апеляційну скаргу, апеляційну скаргу захисника заперечив, обвинувачений та його захисник, потерпіла підтримали апеляційну скаргу подану захисником, апеляційну скаргу прокурора заперечили.

Заслухавши доповідь судді, виступ учасників кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи й дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника слід залишити без задоволення з таких підстав.

Апеляційний суд переглядає вирок у межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дослідивши докази у кримінальному провадженні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов висновку, що зібрані у кримінальному провадженні докази не містять об`єктивних даних, які б свідчили про намір ОСОБА_6 вчинити умисне вбивство, у зв`язку з чим перекваліфікував його дії з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 116 КК України.

Такий висновок суду підтверджується, зокрема, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , показаннями потерпілої ОСОБА_11 , показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , рапортом від 06.04.2023, протоколом огляду місця події від 06.04.2023, протоколом затримання від 06.04.2023, протоколами зразків для експертизи від 06.04.2023, висновком експерта №55 від 06.04.2023, висновком експерта №47 від 06.04.2023, протоколом огляду предметів від 18.04.2023, зміст яких детально викладений у вироку суду першої інстанції.

Апеляційний суд відкидає як безпідставні твердження прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України, а не ч. 1 ст. 115 КК України.

Кримінальна відповідальність за ст. 116 КК України настає за умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Суб`єктивна сторона вбивства, відповідальність за яке передбачена ст. 116 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Стан сильного душевного хвилювання полягає в домінуванні у свідомості особи сильної емоції, що знижує контроль особи над вчинком, певним чином гальмує інтелектуальну діяльність, викликає феномен «звуження» свідомості.

Характерною рисою афектованого наміру є те, що він виникає під безперервним, дедалі зростаючим до критичної межі хвилювання тиском емоцій, та в цьому сенсі намір набуває змушеного характеру, своєрідно змінюючи свідомість і переломлюючи волю винної особи, стан афекту «спонукає» її розв`язувати проблему і конфліктну ситуацію.

Встановлення фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин, передбачених ст. 116 КК, і які могли б викликати у винного стан сильного душевного хвилювання, є компетенцією суду.

Тому, для з`ясування, чи вчинено діяння в стані сильного душевного хвилювання, та вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, призначається психолого-психіатрична експертиза.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у вказаному кримінальному провадженні було проведено судово-психіатричну експертизу обвинуваченого, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №598 від 20.06.2023 року, ОСОБА_6 в момент інкримінованих дій в стані емоційного напруження, фізіологічного афекту не перебував, а перебував в стані кумулятивного афекту, який є психологічною підставою стану сильного душевного хвилювання.

Окрім цього, з метою роз`яснення вищевказаних висновків, судом першої інстанції було допитано експертів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтвердили висновок проведеної експертизи.

Вказаний висновок експерта підтверджує встановлені судом першої інстанції фактичні обставини злочину.

При цьому, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, який зазначив, що з досліджених матеріалів справи, допиту свідків вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_6 була довготривала психотравмуюча ситуація, яка продовжувалась багато років та виразилась в постійному приниженні його як батька, повсякчасному домашньому насильстві, систематичному вживанні сином алкоголю, який ніде не працював та жив за рахунок пенсії батька, намагання обвинуваченого повернути сина до соціальних норм, які не призвели до результату, оскільки потерпілий нехтував правилами перебування в суспільстві та чинив цьому опір, про що вказали всі свідки, експерти та підтверджено доказами.

В день убивства ОСОБА_6 перебував в стані кумулятивного ефекту, як реакція-відповідь на довготривалу психотравмуючу ситуація. Так, його сина вкотре принесли до електроопори біля двору у нетверезому стані, звідки обвинувачений, з урахуванням його слабкого фізичного стану та віку, потягнув сина додому, вичерпав всі свої сили та зусилля. Це викликало у нього імпульсивні та безальтернативні дії та стало єдиним виходом із психотравмуючої ситуації, тією останньою краплею, відбулась акумуляція напруженості, саме в цю мить був скоєний злочин.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд зазначає, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, у повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом повно, всебічно та об`єктивно досліджено усі докази, які були надані стороною обвинувачення та стороною захисту, й таким чином суд дійшов правильного висновку про те, що у діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України.

Щодо доводів захисника про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, то такі не заслуговують на увагу, зважаючи на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен ураховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України, суд повинен належним чином досліджувати та оцінювати всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Згідно абзацу 2 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 12 червня 2009 року), рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд, у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який є особою похилого віку, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, відсутності обставин, що обтяжують покарання, наявності обставин, що пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення дійшов вірного висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі, яке призначене в межах санкції ст. 116 КК України.

Покарання, призначене місцевим судом ОСОБА_6 відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк не можливе та становить високу небезпеку для суспільства, досягнення мети виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченим не можливе без ізоляції від суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.

Апеляційні скарги прокурора і захисника не містять правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає такі необгрунтованими.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін,апеляційні скарги прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4