Справа № 953/8914/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0001484 від 25.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке виділене в порядку ст.218 КПК України та долучено до матеріалів кримінального провадження №0001664 від 31.10.2024, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2024 до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0001484 від 25.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке виділене в порядку ст.218 КПК України та долучено до матеріалів кримінального провадження №0001664 від 31.10.2024, відповідно до якої сторона захисту просить скасувати повідомлення про підозру від 18.10.2024, оголошене ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторона захисту зазначає, що СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001664 від 31.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 18.10.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке було виділене в порядку ст.218 КПК України із кримінального провадження №0001484 від 25.09.2024.

Так, 18.10.2024 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001484 від 25.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке на підставі ст.218 КПК України виділено та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0001664 від 31.10.2024.

При цьому, ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 18.10.2024 особисто не вручено, а вручено його дружині ОСОБА_6 після проведення обшуку. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001484 від 25.09.2024 не складався.

31.10.2024 матеріали відносно ОСОБА_5 виділені в порядку ст.217 КПК України в окреме провадження, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001664. Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001664 від 31.10.2024, в межах якого ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності, 06.11.2024 зупинене на підставі п.2 ч.І ст.280 КПК України.

Також, зазначають, що минуло 2 місяці від дати повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, і обвинувальний акт відносно нього до суду не направлений.

При цьому, в обґрунтування скарги сторона захисту зазначає, що підозра є незаконною, необґрунтованою, оскільки формулювання повідомлення про підозру від 18.10.2024 не відповідає обставинам, що містять матеріали кримінального провадження, крім того, на думку сторони захисту, в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. При цьому, зауважають, що був порушений порядок вручення повідомлення про підозру. Враховуючи наведені обставини, сторона захисту звернулась з даною скаргою.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, посилаючись на обставини, викладені у скарзі та просила її задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, який здійснює досудове розслідування та прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001664 від 31.101.2024 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність скаржника, слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши документи та оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування, а Київською окружною прокуратурою м. Харкова - процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001664 від 31.10.2024 (а.с. 26), яке виділене з кримінального провадження № 0001484 від 25.09.2024 (а.с. 25), зокрема, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Із матеріалів скарги вбачається, що 18.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яка була вручена його дружині ОСОБА_6 після проведення обшуку (а.с. 22-24).

Із дня повідомлення про підозру до звернення до суду пройшло понад два місяці, відомості про закриття кримінального провадження або про звернення прокурора із обвинувальним актом до суду у розпорядженні слідчого судді відсутні.

Отже, вимоги, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, адвокатами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 дотримані.

Відповідно до тексту повідомлення про підозру від 18.10.2024 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозу передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод, законних інтересів цих осіб (вимагання), що завдало майнової шкоди у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Так, процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (п. 46 рішення від 27.02.1980 у справі «Deweer v. Belgium») особа повинна набути статус підозрюваного виключно у передбаченому законом порядку, з дотриманням установленої законом процедури. Інакше вона не може вважатися такою, що набула процесуального статусу підозрюваного у межах кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч.1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Так, дослідивши зміст повідомлення про підозру ОСОБА_5 , слідчий суддя встановив відповідність складеного та врученого повідомлення формальним вимогам, передбаченим ст. 277 КПК України.

При цьому, проаналізувавши матеріали кримінального провадження № 0001664, встановлено, що слідчим СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з наявністю підстав та достатніх доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Необхідно зауважити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими б були визначені підстави для скасування повідомлення про підозру особі.

Так, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Тобто, досліджені та встановлені у ході розгляду скарги факти та обставини могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 може бути причетним до вимагання, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, що було вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану

Так, зібрані у ході досудового розслідування відомості, на цьому етапі досудового розслідування, з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного ОСОБА_5 саме з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 189 КК України, та наслідками, які настали. При цьому, у майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначене вище узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку». При цьому, слідчий суддя зауважує, що питання правильності кваліфікації дій підозрюваної особи, як і наявності чи відсутності в її діях складу злочину, вирішуються виключно вироком суду.

Оскаржуючи повідомлення про підозру ОСОБА_5 , сторона захисту посилається на недостатність зібраних органом досудового розслідування доказів на підтвердження його причетності до обставин кримінального правопорушення. Разом з тим, сторона захисту не надає доказів на спростування формулювання обвинувачення, покладеного в основу повідомлення про підозру ОСОБА_5 , чи логічного викладу ланцюжку подій, які відбувались за його участю, у зв`язку з чим слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту стосовно необґрунтованості повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідним звернути увагу сторони захисту, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно із ст. 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Так, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України). Таким чином, слідчі, прокурори, здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні, є самостійними у своїй процесуальній діяльності та проводять слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові) дії, які вважають необхідними, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру сторона захисту вважає те, що підозра є незаконною, необґрунтованою, оскільки формулювання повідомлення про підозру не свідчить про наявність ознак інкримінованого кримінального правопорушення, а у провадженні не існує доказів, які б підтверджували обґрунтованість повідомлення про підозру, та такою, що вручена із порушенням порядку, встановленим КПК України.

Однак, як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Тому, слідчий суддя вважає, що причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше досудове розслідування та/або висунення обвинувачення.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0001484 від 25.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке виділене в порядку ст.218 КПК України та долучено до матеріалів кримінального провадження №0001664 від 31.10.2024 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 278, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0001484 від 25.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке виділене в порядку ст.218 КПК України та долучено до матеріалів кримінального провадження №0001664 від 31.10.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1