Справа № 173/183/25
Провадження №1-кс/173/27/2025
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

27 січня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Cлідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 24.01.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який утриманців не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку відсутні, судимий:

25.11.2024 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2025 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до10 років, а також те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, судимий за вчинення корисливого злочину проти власності, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у період іспитового строку, схильний до вчинення корисливих злочинів.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 спробує:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що останній може змінити фактичне місце проживання, переховуватись від суду, підозрюється у скоєні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, не одружений, дітей на утриманні не має, у зв`язку із чим тяжкість покарання може бути визнана підозрюваним більш небезпечна ніж втеча;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний з метою уникнення встановленої законом відповідальності перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, а саме 25.11.2024 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину вчиненого в період іспитового строку, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджує схильність останнього до скоєння корисливих правопорушень.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Копії клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, вручені підозрюваному ОСОБА_5 27 січня 2025 року о 07 год. 05 хв., про що свідчить розписка останнього.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити посилаючись на його обґрунтованість.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні погодився з клопотанням прокурора.

Захисника підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію підозрюваного.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України 24 січня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049.

25 січня 2025 року, підозрюваному ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Так, ОСОБА_5 , обізнаний про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено, згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 29.10.2024 року № 4025-ІХ, згідно з яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб тобто до 08 лютого 2025 року, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_5 24 січня 2025 року близько 16 години 20 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, разом із ОСОБА_7 , прийшли за місцем проживання свого знайомого потерпілого ОСОБА_8 , який мешкає по АДРЕСА_3 для з`ясування відносин.

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 внаслідок раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , спрямовану на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , після чого постукав у вхідні двері будинку, та дочекавшись відкриття дверей потерпілим і стоячи на порозі будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілого ОСОБА_8 , після чого наніс другий удар правою ногою в область грудної клітини потерпілого, від якого ОСОБА_8 впав на підлогу коридору будинку. В свою чергу потерпілий ОСОБА_8 піднявся з підлоги та виштовхнув ОСОБА_9 з коридору будинку у двір, де до ОСОБА_8 зі спини підійшов ОСОБА_5 та не встановленим слідством предметом наніс один удар по голові, від якого потерпілий ОСОБА_8 присів біля стіни будинку.

Далі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямованим на відкрите заволодіння майном потерпілого, діючи умисно, незаконно, відкрито, повторно, за попередньою змовою групою осіб, зайшли у коридор будинку і тим самим проникли у будинок ОСОБА_8 , де діючи умисно, відкрито, повторно, за попередньою змовою, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, керуючись корисливим мотивом, маючи на меті незаконно збагатитися за рахунок інших осіб, побачили у кімнаті будинку телевізор «Samsung» модель LE32C450E1W, мобільний телефон «Redmi 4 Prime», телевізійний приймач Т2, рюкзак туристичний та кейс із ручними інструментами, які визначили об`єктом свого злочинного посягання, після чого ОСОБА_5 склав мобільний телефон, телевізійний приймач та інструменти у вказаний вище рюкзак, а ОСОБА_7 взяв у руки телевізор та разом з викраденим майном покинули територію домоволодіння потерпілого, спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на заявлену суму 7000 грн.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою, садна лівої тім`яної ділянки голови, розчавленої рани нижньої губи, гематоми нижньої губи.

За приписами ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину та триває два місяці.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями доказів, що містяться у матеріалах справи:

-протоколом огляду місця події від 24.01.2025 згідно з яким в присутності понятих проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 під час якого зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом огляду від 24.01.2025 згідно з яким ОСОБА_11 в присутності понятих добровільно видала телевізор «Samsung» модель LE32C450E1W;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.01.2025 згідно з яким остання пояснила, що 23 січня 2025 року о 20 год. її брат ОСОБА_7 приніс додому телевізор «Samsung» модель LE32C450E1W чорного кольору. На запитання де він його взяв, брат не відповів, сказав, що то подарунок дітям, а 24.01.2025 від працівників поліції дізналась, що телевізор викрадений;

-протоколом огляду від 24.01.2025 згідно з яким ОСОБА_11 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон «Redmi 4 Prime» сірого кольору;

-протоколом додаткового допиту свідка від 24 січня 2025 року згідно з яким ОСОБА_11 додатково пояснила, що близько 16 год. 00 хв. 24 січня 2025 року знайшла у себе вдома мобільний телефон який їй не належав та добровільно видала його працівникам поліції;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.01.2025 згідно з яким останній пояснив, за яких обставин ОСОБА_7 з іншим чоловіком, якого він не бачив наносили йому тілесні ушкодження з будинку забрали його майно;

-протоколом огляду від 24.01.2025 згідно з яким ОСОБА_12 в присутності понятих добровільно видала рюкзак та кейс з електроінструментами;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.01.2025 відповідно до якого остання пояснила, що 23 січня 2025 року чула як її співмешканець ОСОБА_13 спілкувався по телефону з ОСОБА_14 , а потім разом з її доньками пішов з дому. Наступного дня діти повідомили їй, що ОСОБА_15 забрали працівники поліції;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 згідно з яким останній розповів про відомі йому події які сталися 23 січня 2025 року під час яких ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження та з його будинку викрадені речі.

-протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину відповідно до якого о 19 год. 35 хв. 24 січня 2025 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Наведеного вище достатньо для висновку, що підозра на даній стадії кримінального провадження відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання, яке може понести ОСОБА_5 , в разі доведення його вини, за тяжке кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та яке може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча. Отже тяжкість ймовірного покарання та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 значно підвищують ризик переховування його від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, доведений і ризик незаконного впливу на свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 є співмешканцем доньки ОСОБА_12 , знайомий зі свідком ОСОБА_11 та йому відомо місце її проживання, у зв`язку з чим підозрюваний може спробувати умовити, погрожувати, змушувати або іншим чином впливати на свідків з метою зміни ними показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню. За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Доведений і ризик можливості вчинення іншого злочину, оскільки підозрюваний раніше судимий, знову в період іспитового строку підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності. Вказані дії ОСОБА_5 свідчать про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та схильний до вчинення злочинів.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає неможливим застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні та встановлених в судовому засіданні та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому в достатній мірі оцінено в сукупності також такі обставини: обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини за злочин, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного не одружений, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Приймаючи до уваги вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, з правовою кваліфікацією, для даної стадії досудового розслідування за ч. 4 ст. 186 КК України; тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; дані про особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого злочину, та наявність ризиків, які дає підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним частково задовольнити клопотання слідчого і застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме по 24 березня 2025 року включно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 182 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства, судом не визначається розмір застави.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 193-198, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Частково задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 24 січня 2025 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по 24 березня 2025 включно.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1