Справа № 1-32/11
№ 1/505/1/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

у відсутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області кримінальну справу №1-132/11 пр. №1/505/1/24 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіка Молдова, громадянина Молдови, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

-обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та якого оголошено у розшук,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальна справа № 2 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, яка направлена до суду згідно вимог КПК України в редакції 1960 року.

Згідно обвинувального висновку, який надійшов до суду з Котовської міжрайонної прокуратури Одеської області 26.06.2009 року вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 25.03.2009 року, біля 12 год. 45 хв. разом із співмешканкою ОСОБА_5 , відносно якої винесено вирок Котовським міськрайонним судом Одеської області, знаходячись на автобусній зупинці, розташованої напроти кафе «Лакомка» по вул. 50 років Жовтня, 70 в м. Котовську Одеської області, де остання з корисливих намірів, з метою особистого збагачення запропонувала йому таємно заволодіти гаманцем потерпілої ОСОБА_6 , на що він погодився. Вступивши між собою в попередню злочинну змому, розподіливши між собою ролі, згідно яких ОСОБА_5 повинна була підійти до ОСОБА_6 , відкрити кишеню куртки, яка була застібнута, а ОСОБА_4 тим часом повинен був витягнути з кишені гаманець з грошовими коштами. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, він із ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_6 , яка перебувала на зупинці і ОСОБА_5 непомітно для потерпілої відчинила кишеню куртки і відійшла в сторону, а ОСОБА_4 із кишені таємно викрав гаманець вартістю 25 грн., в якому знаходилися кошти в сумі 439 грн. В цей же момент їх злочинні дії були помічені потерпілою, яка почала кликати на допомогу і вимагала припинити їх дії та повернути викрадене. Проте, ОСОБА_4 бажаючи довести свій умисел до кінця і заволодіти майном потерпілої, не реагуючи на вимоги останньої разом з ОСОБА_5 почали бігти з місця вчинення злочину. Почувши крики потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали наздоганяти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і затримали з викраденим майном. Таким чином, обвинувачений з ОСОБА_5 по незалежних від них причинах довести свій злочинний намір до кінця не змогли, так як були затримані.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб. .

Обвинувальний висновок в порядку ст.225 КПК України (в редакції КПК 1960 року) спрямовано до суду Котовським міжрайонним прокурором.

16.11.2009 року постановою Котовського міськрайонним судом Одеської області було оголошено розшук ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та виконання постанови доручено Котовському МВ ГУМВС України в Одеській області та міру запобіжного заходу підписку про невиїзд змінено на тримання під вартою.

До Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 за № 8910/24 від 02.07.2024 року, в якому вона просить поновити судове слідство та вирішити питання щодо закриття вищевказаної кримінальної справи згідно ч. 2 ст. 49 КК України зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

09.07.2024 року постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області провадження по справі відносно ОСОБА_4 відновлено та розшук його припинено.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила закрити провадження у кримінальній справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 відповідноч. 2 ст. 49 КК України

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. 16.11.2009 року ОСОБА_4 оголошено у розшук, до теперішнього часу місце перебування його не відомо. Оскільки ОСОБА_4 не з`явився в судове засідання, знаходиться у розшуку, місце його перебування на теперішній час не встановлено, тому суд позбавлений можливості залучити ОСОБА_4 до участі в розгляді клопотання прокурора.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 суд вважає за необхідне розглянути клопотання прокурора за відсутності ОСОБА_4 та закрити провадження по справі з наступних підстав.

Згідно п.11 Розділу XІ "Перехідні положення" КПК України (2012 року), кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відтак, суд при розгляді даної кримінальної справи керуватиметься положеннями КПК України 1960 року.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину..

Аналогічна норма, яка не погіршує становище ОСОБА_4 міститься і в ч. 2 ст. 49 КК України, згідно якої перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

На теперішній час місце перебування ОСОБА_4 не встановлено. ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, ухиляється від явки до суду, відносно нього ухвалою суду оголошено розшук. Суд враховуючи думку прокурора ОСОБА_3 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 262 КПК України ( в редакції 1960 року) розглядає справу у його відсутності. Відомості про вчинення нового злочину ОСОБА_4 відсутні, що підтверджується вимогою ДІТ м. Києва, УІТ м. Одеса станом на 02.09.2024 року .

Відповідно до п.5. ч.1 ст.7-1 КПК України (в редакції 1960 року) провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно із ч.2 ст.11-1 КПК України (в редакції 1960 року), суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до ч. 1 ст. 282 КПК України (в редакції 1960 року) якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 72, 8, 9, 10, 111 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному висновку, подія кримінального правопорушення мала місце 25.03.2009 року, відтак з дня вчинення кримінального правопорушення, минуло більше п`ятнадцяти років.

Закінчення вказаного строку відповідно до вимог ст. 49 КК України, ст.ст.7-1,11-1 КПК України(в редакції 1960) та є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, оскільки в зв`язку з цим припиняються повноваження держави щодо кримінального переслідування такої особи.

Водночас, судом перевірено обмеження застосування давності, передбачені в ч.ч. 2-5ст.49 КК України:

Згідно ч. 3ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Водночас, з 25.03.2009 року - з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, минуло більше п`ятнадцяти років та в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення.

При цьому, слід врахувати роз`яснення п.8 постанови пленуму Верховного Суду України №-12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», що звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, коли минули певні строки давності, відповідно до ст. 11-1КПКУкраїни, є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4ст. 49 КК України. З дня вчинення ОСОБА_4 злочину, минуло більше п`ятнадцяти років, а тому суд вважає можливим звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності та закрити кримінальну справу.

Згідно ч. 5ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 не відноситься до категорій кримінальних правопорушень, згаданих законодавцем у ч. 4 та ч.5ст. 49 КК України.

Оскільки судом встановлено наявність підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України на підставі ч.2 ст.49 КК України, суд приходить до висновку про можливість закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ч. 2ст. 11-1 КПК України(в редакції 1960).

Згідно п.15 Розділу XІ "Перехідні положення" КПК України (в редакції 2012 року), апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Згідно ст.349 КПК України (1960), апеляція, подається через суд, який постановив постанову, протягом п`ятнадцяти діб з моменту їх проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 було вчинено 25.03.2009 року, тобто на теперішній час, з моменту вчинення цього діяння, минуло більше п`ятнадцяти років, на підставі чого ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності, а провадження по справі необхідно закрити.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.7-1, ст.11-1, 349 КПК України (в редакції 1960 року), суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності передбаченоїст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіка Молдова, громадянина Молдови, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 2 ст. 11-1 КПК України в редакції 1960 року.

Скасувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1