ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 до уповноваженої особи СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 19 листопада 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обгрунтовуючи свої доводи тим, що 19 листопада 2024 року нею засобами поштового зв`язку «Укрпошта» начальнику СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області була надіслана заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, з додатками, що підтверджується самою заявою та накладною №717 про поштове відправлення.

Згідно з інформацією з офіційного сайту «Укрпошта», поштове відправлення №717 вручено адресату особисто 20 листопада 2024 року. Визначений ч. 1 ст. 214 КПК України строк для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань закінчився 21 листопада 2024 року. Однак, всупереч положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, зазначені у її заяві від 19 листопада 2024 року, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24-х годин, не розпочато розслідування, не надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просила визнати незаконною бездіяльність уповноваженої особи - слідчого відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 19 листопада 2024 року; зобов`язати уповноважену особу СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України, внести відомості, викладені у її заяві від 19 листопада 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та надати їй витяг з ЄРДР.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, суду надала заяву про розгляд скарги у її відсутність, вимоги скарги підтримала та просила скаргу задовольнити.

Представник відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 розділу 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 6 квітня 2016 року № 139, передбачено, що внесення відомостей до реєстру здійснюється на заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Тобто, законодавцем чітко встановлено часові межі, протягом яких заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви чи повідомлення.

Таким чином, чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого, дізнавача чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, однак вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 09.11.2012 роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності прокурора, слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як зазначено в узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2024 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» надіслала начальнику СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, з додатками, що підтверджується самою заявою та накладною №717 про поштове відправлення.

Згідно з інформацією з офіційного сайту «Укрпошта», поштове відправлення №717 вручено адресату особисто 20 листопада 2024 року.

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, ОСОБА_3 зазначила, що згідно судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2019 року по цивільній справі №127/8452/19 з ОСОБА_4 на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не мегнше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 22.03.2019. Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, всупереч вимогам, зазначеним у рішенні суду, починаючи з березня 2019 року, постійно не доплачував аліменти, а з березня 2024 року злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, внаслідок чого допустив заборгованість по аліментам на загальну суму 111476,25 гривень, що сукупно складає суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів та свідчить про злісний характер ухилення від їх сплати.

Згідно доводів скарги, відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 19 листопада 2024 року уповноваженою особою відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області на день розгляду скарги не внесені.

Слідчий суддя вважає, що факти, викладені в заяві ОСОБА_3 від 19 листопада 2024 року про кримінальне правопорушення, підлягають обов`язковій перевірці та винесенню відповідного процесуального рішення.

Дана обставина зобов`язувала уповноважену особу відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області внести передбачені законом відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 12.01.2017 №9-49/0/4-17 зазначив, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити частково та зобов`язати уповноважену особу відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області у відповідності до ст. 214 КПК України внести відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 19 листопада 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Що стосується вимоги про визнання незаконною бездіяльності уповноваженої особи слідчого відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 19 листопада 2024 року, то зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги. Визнання бездіяльності незаконною не передбачено нормами зазначеної статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Отже, оскільки до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення про визнання бездіяльності уповноваженої особи незаконною, то в цій частині у задоволенні скарги слід відмовити.

Що стосується вимоги про надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, то в цій частині вимог також слід відмовити, оскільки вимога є передчасною.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 9, 11, 25, 26, 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області у відповідності до ст. 214 КПК України внести відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 19 листопада 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6