Справа № 487/9587/24
Провадження № 1-кс/487/1190/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000791 від 21.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

29.01.2025 року слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках звернулася до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просила застосувати у кримінальному провадженні № 0000791 від 21.05.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням останнього в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно вимог ч. 5 ст. 182 КПК визначити розмір застави, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, беручи до уваги їх тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованих злочинів йому може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, дані про особу підозрюваного, є підстави вважати, що запобіжним заходом, який здатний забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 є лише тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Даних, які б вказували на неможливість обрання стосовно ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, в ході досудового розслідування не встановлено. Отже, у відповідності до ч. 4 ст. 189 КПК України у кримінальному провадженні наявні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні провину не визнав, просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, посилаюсь на те, що зазначені у клопотанні ризики не доведені та не обґрунтовані.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000791 від 21.05.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, незаконно, з метою збуту придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб та зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.

У подальшому, 19.10.2024 о 10:13 год. ОСОБА_8 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») через термінал самообслуговування, який знаходиться за адресою: м. Херсон, пр. Текстильників, 10, перерахував на банківську карту, яку завчасно йому надав ОСОБА_7 , грошові кошти у сумі 1968 гривень, як частину оплати за придбання наркотичного засобу. В подальшому, а саме 21.10.2024 об 11 годині 39 хвилин ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на незаконний збут наркотичних засобів, перебуваючи поблизу будинку № 33 по вул. Миру у м. Херсоні, отримав від ОСОБА_8 решту грошових коштів за придбання наркотичного засобу у сумі 2000 гривень та збув останньому із рук в руки, шляхом продажу, пігулки у кількості 40 (сорок) штук, які відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/5894-НЗПРАП від 02.12.2024, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою 0,9954 г, які в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 21.10.2024 в приміщенні кабінету № 1, розташованого в будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, повторно, незаконно, з метою збуту придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб пігулки у кількості 20 (двадцять) штук, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою близько 0,5 г. та зберігав їх з метою збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку, який мав місце 28.01.2025 у період часу з 10:20 год. до 12.51 год.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинені повторно.

Також, ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу бойових припасів, в порушення вимог п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об?єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471- XII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленому органом досудового розслідування місці та час, при невстановлених обставинах, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав бойові припаси, а саме: два корпуси гранати типу Ф-1, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 27 від 28.01.2025 належать до категорії «обмежено небезпечно» та два підривачі типу УЗРГМ, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 28 від 28.01.2025 належать до категорії «небезпечно»

Вищевказані бойові припаси ОСОБА_4 переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де без передбаченого законом дозволу зберігав до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку, який мав місце 28.01.2025 у період часу з 10:20 год. до 12.51 год.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

28.01.2025 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.01.2025 за погодженням з Херсонською обласною прокуратурою ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи відносно ОСОБА_4 ; контролем за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на підставі ст. 271 КПК України; висновком експерта №СЕ-19/122-24/5894-НЗПРАП від 02.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 03.12.2024; протоколом обшуку від 28.01.2025 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи процесуальну позицію підозрюваного та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 1 ст.263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за ч. 2 ст.307, ч. 1 ст.263 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України адже у підозрюваного ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів,не одружений, утриманців чи неповнолітніх дітей не має тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки на сьогоднішній день ще не допитано всіх свідків по кримінальному провадженню, встановлюється їх місцезнаходження, тому знаходячись на свободі, підозрюваний може на них незаконно впливати з метою не надавати свідчення або змінити раніше надані свідчення, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки ОСОБА_4 не працевлаштований, не має джерел доходів, на протязі тривалого часу займається збутом наркотичних засобів, а тому їх збут є його джерелом доходів, а тому, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, останній може вчинити дії направлені на продовження своєї злочинної діяльності.

Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки та виконання обов`язків підозрюваного ОСОБА_4 , а вільно пересуваючись підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню й іншим чином.

Таким чином, з огляду на обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, суд приходить до висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу.

На думку суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 121120 грн. Слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000791 від 21.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 28.03.2025 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн.

В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1