Справа № 291/955/24
Провадження №1-і/291/1/25
У Х В А Л А

іменем України

30 січня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Ружин клопотання прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ружинського районного суду Житомирської області перебуває на розгляді кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

06.06.2024 ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 06.08.2024 включно.

Ухвалою суду від 05.08.2024 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05.08.2024 клопотання прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці, задоволено, продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 5 жовтня 2024 року включно.

Ухвалою суду від 14.08.2024 призначено судовий розгляд кримінального провадження.

Ухвалою суду від 10.10.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці, до 10 грудня 2024 року включно.

Ухвалою суду від 04.12.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці, до 4 лютого 2025 року включно.

30.01.2025 прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор оголосив письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , просив його задовольнити, вказав, що на даний час ризики, визначені ст.177 КПК України, не зменшились.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник вказали, що на даний час ризики відсутні, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, який клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав та просив його задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення клопотання, оглянувши та дослідивши матеріали клопотання і долучені до нього документи, матеріали судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК України).

Згідно зі ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 та 2 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а також домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме - переховування від суду, незаконного впливу на свідків кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

А тому, суд враховує, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України відкриті матеріали кримінального провадження, у тому числі протоколи допиту свідків з наданими показаннями, тому існує ймовірність того, що ОСОБА_4 може впливати на них з метою спонукання до ненадання показань або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб він зміг уникнути кримінальної відповідальності або ж мінімізувати її.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт у певний час доби, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього, та будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З метою реалізації права обвинуваченого на працю та працевлаштування, суд вважає, що домашній арешт у період часу із 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин зможе належним чином забезпечити обвинуваченому його належну процесуальну поведінку та буде достатнім для запобігання реалізації встановлених ризиків, а також відповідатиме інтересам обвинуваченого, тому, враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 .

Решта доводів та заперечень обвинуваченого та його захисника не спростовують висновків суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 315, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме - до 30 березня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня;

- зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він перебуватиме під домашнім арештом АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 передати для виконання органу Національної поліції за місцем його фактичного проживання - АДРЕСА_1 .

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ч.6 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області ОСОБА_1