Провадження 1-кс/127/4694/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Вінницького районного управління ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000256 від 11.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 11.03.2025 року до чергової частини відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із заявою звернулась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , про те, що 10.03.2025 невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи земельною ділянку з кадастровим номером :03:044:0046 площею 0,1 га, вартість якої сягає 2975000 грн, чим завдали ОСОБА_4 матеріального збитку на вказану суму.

Допитано ОСОБА_4 , яка повідомила, що у власність земельну ділянку вона отримала на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2021. Цільове призначення ділянки 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Так, 10.03.2025 її батько звернувся до приватного нотаріуса, де дізнався що земельна ділянка з кадастровим номером :03:044:0046 площею 0,1 га, яка належить їй 10.03.2025 перереєстрована на нового власника, а саме гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, батько їй повідомив, що дана земельна ділянка була продана на підставі договору купівлі-продажу. Вона особисто ніяких правочинів не вчиняла та ніяких договорів не підписувала. Будь яких відомостей про земельну ділянку вона нікому не говорила та не розповсюджувала. Всі дії відносно майна вчиняв її батько на підставі доручення. Їй відомо, що продаж земельної ділянки здійснювався на підставі довіреності посвідченої нотаріусом ОСОБА_6 . Київського міського нотаріального округу виданого 18.02.2025 в порядку передоручення ОСОБА_7 , який ніби являється її представником згідно довіреності посвідченої ОСОБА_8 в м. Відні Австрійської республіки. Однак вона ніяких доручені нікому не видавала.

Допитаний ОСОБА_9 , який повідомив, що він являється батьком ОСОБА_4 , яка з 2021 року на праві власності має земельну ділянку з кадастровим номером :03:044:0046 площею 0,1 га. Так 10.03.0225 року до нього зателефонував його знайомий на ім`я ОСОБА_10 ( тел. НОМЕР_1 ) та запитав чи не продається вище зазначена ділянка та кому вона на даний час належить. Він відповів, що дана земельна ділянка на праві власності належить доньці , також повідомив, що дана земельна ділянка не продається. В той же день він за допомогою додатку «Open data bot» він дізнався, що зазначена земельна ділянка більше не належать його доньці. В звязку із чим 11.03.2025 року він звернувся до приватного нотаріуса, який підтвердив дану інформацію та повідомив, що 10.03.2025 року в м. Києві дана земельна ділянка була перереєстрована на підставі доручення його доньки. Під час спілкування із донькою остання повідомила, що ніяких договорів не підписувала та ніяких правочинів не вичняла.

Згідно договору купівлі - продажу №НРР від 30.12.2021 року земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером :03:044:0046 перейшла у власність від ОСОБА_9 до ОСОБА_4 .

Згідно договору купівлі-проваджу № НТР 152780 від 10.03.2025 року земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером :03:044:0046, від гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 ), місце проживання заресстровано за адресою: АДРЕСА_2 (приватний будинок) (надалі - ПРОДАВЕЦЬ), від імені якої на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18 лютого 2025 року за реєстровим N? 301, що видана в порядку ОСОБА_12 згідно довіреності, посвідченої д-ром ОСОБА_13 , магістром права, державним нотаріусом, Маргаретен, Австрійська Республіка, від 06 лютого 2025 року, номер у реєстрі нотаріальних дій 477/2024/км (апостиль: 12 лютого 2025 року, N? 101Jv848/25w, земельний суд з цивільних справ, м. Відень, Австрійська Республіка), який передоручив повноваження, діє ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , перейшла у власність до гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (рестраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 ; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі: 359), місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, номер інформаційної довідки 293396892 від 30.12.2021 року, що за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстровано на право власності наступне нерухоме майно:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :03:044:0046, площа: 0,1000 га, цільове призначення ділянки 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: м. Вінниця, вулиця Тракторна, земельна ділянка б/н.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частина 1 статті 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором звертатися до слідчого судді, суду з клопотаннями про арешт майна.

З метою відшкодування завданих збитків, заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину виникла необхідність у накладенні арешту на майно потерпілої, яке згідно інформаційної довідки 293396892 від 30.12.2021 року перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , а саме:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :03:044:0046, площа: 0,1000га, цільове призначення ділянки 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: м. Вінниця, вулиця Тракторна, земельна ділянка б/н.

Таким чином, підсумовуючи викладене, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на вказане, з метою забезпечення арешту майна, власник майна в судове засідання не викликався.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, номер інформаційної довідки 293396892 від 30.12.2021 року, що за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстровано на право власності нерухоме майно, а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :03:044:0046, площа: 0,1000 га, цільове призначення ділянки 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: м. Вінниця, вулиця Тракторна, земельна ділянка б/н.

Враховуючи викладене, вищезазначена земельна ділянка з кадастровим номером: :03:044:0046, площа: 0,1000га, містить ознаки речових доказів, оскільки може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є речовим доказом. Також, зазначена земельна ділянка, може слугувати підтвердженням обставин вчинення досліджуваного злочину.

До того ж, постановою слідчого про визнання предметів речовими доказами від 12.03.2025, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :03:044:0046, площа: 0,1000га, цільове призначення ділянки 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: м. Вінниця, вулиця Тракторна, земельна ділянка б/н, визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000256 від 11.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на вищенаведене, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, шляхом заборони вчинення суб`єктами державної реєстрації у тому числі державним чи приватним нотаріусам будь-яких реєстраційних дій щодо майна, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , а саме:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :03:044:0046, площа: 0,1000га, цільове призначення ділянки 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: м. Вінниця, вулиця Тракторна, земельна ділянка б/н.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя