Справа № 453/2093/24
№ провадження 1-кс/453/483/24
У Х В А Л А

20 грудня 2024 року м. Сколе

Слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 17 грудня 2024 року на бездіяльність слідчих Відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 15 грудня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

17 грудня 2024 року до слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою за заявою ОСОБА_5 від 15 грудня 2024 року щодо вчинення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 18 грудня 2024 року відкрито провадження за скаргою, скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 20 грудня 2024 року.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині скарги просила таку розглядати за відсутності заявника та його представника.

Відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області явки в судове засідання уповноваженого працівника не забезпечило, причин неявки до відома слідчого судді не довело, надавши на вимогу слідчого судді матеріали ЄО № 7561 від 15 грудня 2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності представника Відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області,, на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши скаргу, оцінивши додані заявниками докази, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Під час розгляду скарги встановлено, що 15 грудня 2024 року ОСОБА_5 , яка згідно наявної в матеріалах ЄО № 7561 від 15 грудня 2024 року копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 є дружиною ОСОБА_3 , до відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області подано заяву про злочин, а саме щодо вчинення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України (незаконне позбавлення волі або викрадення людини).

Вказану заяву 15 грудня 2024 року зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області за № 7561.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, сторони в судовому провадженні за даною скаргою, в тому числі уповноважений працівник відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, повинні самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію. Крім того, до суду має бути подано докази на підтвердження обставин, викладених у скарзі, чи в запереченні проти скарги, та доведено їх переконливість перед судом.

На вимогу слідчого судді органом досудового розслідування надано матеріали ЄО № 7561 від 15 грудня 2024 року, в яких міститься, серед іншого, Витяг з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 860 від 15 грудня 2024 року про призов війьковозобов`язаних сержантського та солдатського складу до Збройних сил України за загальною мобілізацією, згідно з п. 1.1 якого виключено з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлено у військову частину НОМЕР_2 солдата ОСОБА_3 , 1981 року народження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації, в тому числі й на території Львівської області.

Відповідно до статей 64, 65 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти відповідного територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що проголошуючи право на свободу, пункт 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року означає фізичну свободу особи, а поняття свободи особистості має тлумачитись як відсутність будь-якого незаконного утримання.

У пункті 59 рішення «Engel and Others v. the Netherlands» від 08 червня 1976 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що необхідність проживання військовослужбовців у казармах не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції, бо таке обмеження «не виходить за рамки звичайної військової служби». Навіть «легкі форми арешту», коли військовослужбовці мають перебувати в житлових приміщеннях, армійських корпусах чи спорудах, не створює порушення ст. 5 Конвенції, бо «вони продовжують перебувати в більш або менш звичайних рамках свого армійського життя». Водночас подібні обмеження щодо цивільних осіб є неприйнятними.

Як встановлено у пункті 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України. Особливістю правого статусу військовослужбовців в Україні є те, що вони користуються конституційними правами і свободами з певними обмеженнями.

Таким чином, слідчий суддя підсумовує, що направлення ОСОБА_3 у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України.

В той же час, в матеріалах справи міститься копія довідки військово-лікарської комісії № 5/4696 від 03 вересня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), згідно з якою ОСОБА_3 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

З огляду на викладене слідчий суддя зазначає, що проводячи, в межах встановленого ч. 1 ст. 214 КПК України перевірку заяви ОСОБА_5 від 15 грудня 2024 року, орган досудового розслідування не перевірив факту існування оригіналу такої довідки, не звернувся із запитами до відповідного ТЦК та СП, лікарською комісією якого вказану довідку видано та не з`ясував обставин проходження ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою з`ясування наявності в діях відповідних службових осіб вказаних органів або в діях окремих фізичних осіб складів інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч. 2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також те, що передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України 24-годинний термін є вочевидь недостатнім для з`ясування та перевірки обставин, про які зазначено вище, з метою перевірки таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 17 грудня 2024 року на бездіяльність слідчих Відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 15 грудня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 17 грудня 2024 року на бездіяльність слідчих Відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 15 грудня 2024 року задоволити.

Зобов`язати Начальника Відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 17 грудня 2024 року на бездіяльність слідчих Відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 15 грудня 2024 року, про що повідомити заявникау відповідності до ст. 60 КПК України.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1