Справа № 158/83/25
Номер провадження 1-кп/167/54/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України

в с т а н о в и в :

До Рожищенського районного суду Волинської області надійшло кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001119 щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27 лютого 2024 року прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 до суду подано клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі визначених судом 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання обґрунтовує тим, що ризики, визначені п. 1, 3, 5 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) не змінилися, а продовжують існувати. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України санкція якої передбачає покарання до восьми років позбавлення волі та у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим був оголошений у розшук. Зазначив, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та свідків, які проживають з ним в одному населеному пункті, примушуючи їх давати неправдиві показання, змінювати надані ним раніше показання чи відмовитись їх надавати погрожуючи їм застосуванням фізичної сили або погрозою знищення їхнього майна. Вказує, що ОСОБА_5 обвинувачуючись у вчиненні 08 березня 2024 року кримінального правопорушення № 0000057, вчинив нове кримінальне правопорушення, схильний до вживання алкогольних напоїв та вчинення правопорушень в стані алкогольного сп`яніння, а наявні в останнього соціальні зв`язки недостатні для попередження вчинення ним правопорушень. Зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав, викладених у ньому.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засідання підтримала клопотання прокурора з підстав наведених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 порушив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки в його матері багатодітна сім`я, матір ніде не працює, одна виховує дітей, а тому він поїхав на роботу та хотів фінансового допомогти матері. Вказала, що хронічними захворюваннями обвинувачений не хворіє. Просила врахувати, що обвинувачений свою винну у вчиненні кримінального правопорушення визнає та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, суд доходить такого висновку.

Згідно повідомлення т.в.о. начальника відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 19 липня 2024 року ОСОБА_5 щодо якого ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 червня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту 03 липня 2024 року о 22 год 50 хв під час перевірки нарядом ГРПП відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області був відсутній за адресою: с. Завітне, вул. Набережна, 21 Волинської області, чим порушив покладені на нього судом обов`язки.

З пояснень ОСОБА_8 від 03 липня 2024 року встановлено, що 03 липня 2024 року ОСОБА_5 , стосовно якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, близько 19 год пішов з дому та був відсутній о 22 год 50 хв під час перевірки працівниками поліції, місце перебування останнього їй невідомо.

Постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 від 24 жовтня 2024 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00011196 від 24 жовтня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 січня 2025 року підозрюваному ОСОБА_5 було застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 02 березня 2025 року включно. Визначено заставу в розмірі 60560 грн для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Нормою ч. 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. Спроби ж протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Із клопотання прокурора вбачається, що у кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, такі як, можливість обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, які продовжують існувати на теперішній час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Рожищенським районним судом Волинської області розпочато судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Суд не перейшов до судового розгляду кримінального провадження, не заслухано показань обвинуваченого, потерпілої, свідків та не досліджено письмових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок ґрунтується на тому, що обвинувачений міцних соціальних зв`язків не має, не перебуває у зареєстрованому шлюбі та обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Така обставина, як усвідомлення тяжкості покарання, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду та планувати втечу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків, суд враховує встановлену кримінальним процесуальним законом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Наведене свідчить, що ризик впливу на потерпілу та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них показань та дослідження їх судом.

Тому, зважаючи, що на момент вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не заслухано показань потерпілої та свідків, відтак є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, показання яких є необхідними для його розгляду в суді.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 не має постійної роботи, законного джерела коштів для існування, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності і, на думку суду, вказане свідчить про те, що обвинувачений може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків обвинуваченого, наявності у нього утриманців чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а саме, цілодобовий домашній арешт, а тому клопотання захисника та обвинуваченого з цього приводу до задоволення не підлягає.

На думку суду, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи сторони обвинувачення про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, достатніми для переконання, що існують передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, і які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою і будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання таким ризикам, а тому, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

При цьому, необхідно залишити попередньо визначений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 січня 2025 року розмір застави 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн та обов`язки, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 у випадку застосування такої.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 28 квітня 2025 року включно.

Залишити попередньо визначений розмір застави щодо обвинуваченого ОСОБА_5 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень та обов`язки, які на нього покладаються у випадку застосування такої, що зазначені в ухвалі слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 січня 2025 року.

Заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м. Київ МФО 820172, та надати документ, що це підтверджує прокурору або суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити для відома та виконання в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1