Справа № 646/2294/19
Провадження № 1-кп/553/125/2025
У Х В А Л А

Іменем України

24.03.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтавів в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000624 від 10.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

Відповідно до зміненого обвинувального акту, ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за скоєння умисних злочинів, останній раз 09.04.2015 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.122, ч.2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, 12.10.2018 звільнений за відбуттям строку покарання, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 09.03.2019, приблизно о 18 годині 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_3 , перебуваючи у маршрутному автобусі «Харків-Зміїв», який прямував від зупинки «Одеська» по пр. Гагаріна в м. Харкові, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно дістав з карману рюкзаку, що належить потерпілій ОСОБА_5 , мобільний телефон ТМ «Хіaomi» Redmi 4 16Gb Gray, вартістю згідно висновку експерта № 6/707CE-19 від 19.03.2019 1725 гривень 83 копійки, після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 покинув автобус та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити, пояснив, що йому зрозуміли наслідки закриття кримінального провадження роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

Потерпіла в судове засідання за викликом не прибула, про дату, час та місце розгляду судового провадження була повідомлена належним чином. Сторони кримінального провадження

щодо розгляду клопотання сторони захисту за відсутності потерпілої не заперечували. У матеріалах справи міститься заява потерпілої, у якій остання просила провести розгляд кримінального провадження без її участі, цивільний позов заявляти бажання не виявляє.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2019 складає 1921 грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2019 році становила 960 грн 50 коп. (1921 грн : 50% = 960 грн 50 коп.).

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Аналізуючи наведені положення законів, слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібною крадіжкою) та кримінальним правопорушенням (крадіжкою). Бо наразі не є кримінально карним діянням викрадення чужого майна, вартість якого у 2019 році становила менше 1921 грн 00 коп. (часткова декриміналізація).

Тоді як розмір викраденого обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно зміненого обвинувального акту, станом на день вчинення кримінального правопорушення - 10.03.2019, становить 1725,83 грн.

З цих підстав, враховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А отже, враховуючи наявність згоди обвинуваченого, клопотання прокурора слід

задовольнити, а кримінальне провадження з обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України закрити через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судової експертизи у розмірі 429,00 грн. слід віднести на рахунок держави.

Питання речових доказів суд має вирішити в порядку, який визначено ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376,377, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - задовольнити.

Кримінальне внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000624 від 10.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз у розмірі 429,00 грн. віднести на рахунок держави.

Речовий доказ - мобільний телефон марки ТМ «Хіaomi» Redmi 4 16Gb Gray залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1