УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 Справа №607/1721/25 Провадження №1-кс/607/577/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього - ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 14.02.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теребовля, Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента ДНЗ «Бучацьке професійно-технічне училище», раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000086 від 14.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих із числа слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000086 від 14.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.01.2025, близько 11 години 42 хвилини, у ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення виник злочинний умисел, направлений на вчинення злочину, пов`язаного із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту наркотичних засобів, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Зокрема, ОСОБА_4 у першій половині січня 2025 року, але не пізніше 13.01.2025, із використанням мережі Інтернет, познайомився із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовувала обліковий запис « ОСОБА_9 » в месенджері «Telegram» та діяльність якої була направлена на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів на території України, із використанням мережі Інтернет, месенджера «Telegram», від якої 24.01.2025 о 20 годині 23 хвилини у месенджері «Telegram» останній отримав геокоординати 49.538910, 25.599080, що по вул. Чернівецька, м. Тернопіль, за якими залишено так званий «мастерклад» із наркотичним засобом - канабіс.

Так, ОСОБА_4 , з метою отримання власної матеріальної вигоди на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи, погодився та надав добровільну згоду на участь вичинені злочину, після чого 25.01.2025 близько 09 години 25 хвилин, перебуваючи за геокоординатами 49.538910, 25.599080, що по вул. Чернівецька, м. Тернопіль отримав так званий «мастерклад» із наркотичним засобом - канабіс з метою подальшого збуту через месенджер «Telegram» у магазині із обліковим записом « ОСОБА_10 » із іменем користувача « ОСОБА_11 ».

Згідно з ст. 2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (із змінами) та переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (зі змінами) канабіс (таблиця ІІ, список № 1) відноситься до наркотичних засобів..

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000086 від 14.02.2024, наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

25.01.2025 о 10.55 год., ОСОБА_4 , затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий вказує, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово підозрюваному ОСОБА_4 є те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, який усвідомлюючи міру покарання у випадку визнання його винним у кримінальному провадженні в якому він підозрюється, буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної його поведінки.

Так, метою обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк від 6 до 10 років. Відповідно альтернативної міри покарання немає, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує та користуючись наявністю паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 02.03.2023, а також своїм неповнолітнім віком може переховуватись від органу досудового розслідування та подальшому суду з метою уникнення відповідальності.

Окрім цього, на думку слідчого існує ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а від так останній, як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати .

Окрім цього, злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений за допомогою мережі «Інтернет», а саме месенджеру «Telegram», шляхом збуту наркотичних засобів та психотропних речовин через так звані «закладки», які ОСОБА_4 , діючи з об`єднаним умислом з співучасниками кримінального правопорушення, переслідуючи корисливий мотив попередньо ззаклав на території Тернопільської та Хмельницької областей. Відтак, обрання більш м`якого запобіжного заходу дасть змогу ОСОБА_4 , продовжити вчинення даного кримінального правопорушення, а також знищити речові докази, місцезнаходження яких на даний момент встановлюється.

Вказані обставини в цілому на думку слідчого свідчать про наявність вищезазначених ризиків, та необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

У зв`язку із вищевикладеним, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, просив його задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово. Додатково просила покласти на підозрюваного обов`язок утриматись від спілкування із свідками, а також іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 з приводу задоволення клопотання заперечила, оскільки ризики необґрунтовані належними та допустимими доказами. Просила врахувати, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні в присутності психолога ОСОБА_7 зазначив, що він навчається у ДНЗ «Бучацьке професійно - технічне училище» на денні формі навчання. На період навчання він живе у гуртожитку, оскільки навчальний заклад знаходиться на відстані 50 км. від його місця проживання. Для забезпечення йому можливості продовжити навчання просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Законний представник ОСОБА_4 - матір ОСОБА_5 просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, оскільки останній навчається.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Як вбачається з ч. 1 ст.176 КПК України запобіжними заходами у кримінальному провадженні є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України)..

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000086 від 14.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 25.01.2025 о 10 год. 55 хв., ОСОБА_4 , затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, діючи за попередньою змовою групою осіб.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.01.2025 відповідно до якого в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , під час затримання в порядку ст. 208 КПК України в останнього вилучено речовини, які візуально схожі на наркотичні засоби та психотропні речовини;

-висновок експерта за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-120-25/1104 - НЗПРАП від 25.01.2025, відповідно до якого одна із речовин, яка вилучена в ОСОБА_4 , є наркотичним засобом - канабіс;

-протокол огляду від 25.01.2025 відповідно до якого в телефоні «Redmi», який вилучено в ОСОБА_4 , виявлено переписку із особою, яка використовую обліковий запис «ShivaKiss на связи RoyalLuxury» із геокоординатами місцезнаходження «мастеркладу» вмістом якого є наркотичні засоби та психотропні речовини.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

При цьому необхідно відзначити, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, а слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на вищенаведене та те, що сторона захисту не надала беззаперечних доказів на спростування обґрунтованості підозри, а також беручи до уваги надане ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що надані стороною обвинувачення докази дають достатні підстави вважати, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що виправдовує застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання виключно у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином. Відповідно альтернативної міри покарання немає. Відтак, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний ОСОБА_4 може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами, оскільки документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_1 виданим 02.03.2023 з метою уникнення від відповідальності. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а від так останній, як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як свідки та інші підозрювані, ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Слідчий суддя також бере до уваги, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений за допомогою мережі «Інтернет», а саме месенджеру «Telegram», шляхом збуту наркотичних засобів та психотропних речовин через так звані «закладки», які ОСОБА_4 , діючи з об`єднаним умислом з співучасниками кримінального правопорушення, переслідуючи корисливий мотив попередньо заклав на території Тернопільської та Хмельницької областей, а тому слідчий суддя вважає доведеним ризик, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом знищення речових доказів, місцезнаходження яких на даний момент встановлюється.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальні правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчинені корисливого кримінального правопорушення, вчиненого з метою отримання прибутку, а тому слідчий суддя вважає, що підозрюваний і надалі може продовжувати свою незаконну діяльність з корисливих мотивів та метою отримання коштів.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя враховує доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_4 навчається у ДНЗ «Бучацьке професійно - технічне училище» на денні формі навчання, проте враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній уродженець м. Теребовля Тернопільської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , є студентом ДНЗ «Бучацьке професійно-технічне училище», раніше не судимий.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно вимогам, визначених ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання під особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому ст. 199 КПК України.

Таким чином строк тримання особи під домашнім арештом обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

Беручи до уваги вищевикладене, клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 слід задовольнити, застосувавши щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем проживання цілодобово строком до 23 год. 59 хв. 24.03.2025.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням наведеного, обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 , залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, який на думку слідчого судді є достатнім, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону. При визначенні обсягу таких обов`язків слідчий суддя вважає, що визначені слідчим у клопотанні та доповнені прокурором у судовому засіданні обов`язки є достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Тернопільського району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи чи навчання;

- утримуватись від спілкування зі свідками, а також іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та обов`язків, покладених судом визначити до 23 год. 59 хв. 24.03.2025.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 , негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 31.01.2025 о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1