Ухвала

Іменем України

10 лютого 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР

встановив:

ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою на бездіяльність слідчого та просила суд визнати незаконною бездіяльність уповноваженої особи ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

В обґрунтування свого клопотання, заявник зазначає, що 28 січня 2025 року ОСОБА_5 , в порядку ст. 214 КПК України подав заяву про злочин за ознаками ч.2 ст.194 КК України, відносно ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_7 які умисно знищили чуже майно шляхом підпалу будинку, однак його заяви не були внесенні та досудове розслідування не розпочато.

Захисник та скаржник в судове засідання не з`явились, просили суд проводити розгляд скарги у їх відсутність.

Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, який просив суд відмовити у задоволенні скарги і надав для огляду документи, зокрема висновок про причини виникнення пожежі від 14 грудня 2024 року, згідно якого причиною є коротке замкнення електромережі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України , завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до п.1.1. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, реєстр - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 2.1 цього положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

Відповідно п. 2.1. Положення, до реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.3.1. Положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Положення, формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.

Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У зв`язку з цим, приходжу до висновку про те, що заява ОСОБА_5 , за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення, враховуючи також долучені в судовому засіданні прокурором документи.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що уповноважені особи при розгляді заяви діяли у межах повноважень, встановлених КПК України та положенням про порядок ведення ЄРДР, та у спосіб, що передбачений Законом, із використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР відмовити.

Відповідно ст.ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1