Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9632/24
Провадження № 1-в/644/816/24
17.12.2024
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова заяву засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до закону, звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Орджонікідзевського районного суд м. Харкова надійшла заява засудженого в зв`язку із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, в якій він просить суд привести вирок, за яким він відбуває покарання у відповідність до вимог зазначеного Закону. Як вбачається із заяви, засуджений відбуває покарання у ДУ «Харківська виправна колонія (№43)», яке знаходиться за адресою м. Харків, вул. Таджицька, 7, тож, у відповідності до ч. 2 ст. 539 КПК України, розгляд заяви підсудний Орджонікідзевському районному суду м. Харкова.

ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Засуджений також в судове засідання не прибув.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, надав суду відповідні пояснення.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що подання підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 26.10.2021 у справі №644/6022/21. Згідно з зазначеним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, зазначених у даному вироку і вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.08.2021 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Згідно з вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.08.2021 року у справі №639/4350/21 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначене йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2020, та остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

У вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.08.2021 року у справі №639/4350/21 було встановлено, що 21.02.2021 ОСОБА_4 здійснив закінчений замах на крадіжку майна на суму 699,00 грн.

Згідно з вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2020 у справі № 953/13694/20 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

09 серпня 2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, відповідно до якого в ст. 51 КУпАП викладено в наступній редакції :

«Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб…»

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, яке не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності висновку об`єднаної палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21, від 07.10.2024 року, законом № 3886-IX яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

До 09.08.2024, згідно попередньої редакції зазначеної статті КУпАП, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється законом станом на 01 січня поточного року, а саме: у 2024 році 3028 грн., у 2023 році 2684 грн., у 2022 році 2481 грн., у 2021 році 2270 грн., у 2020 році 2102 грн., тощо.

Отже, крадіжка майна вартістю до 3028,00 грн. у 2024, до 2684,00 гр. у 2023 році, до 2481 грн у 2022 році, 2270,00 грн. у 2021 році, до 2102,00 грн у 2020 році, 1921,00 грн. у 2019 році, 1762,00 грн. у 2018 році, 1600,00 грн. у 2017 році (включно) становить адміністративне правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 Кримінального кодексу України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у Кримінального кодексу раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 Кримінального кодексу України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 26.10.2021 у справі №644/6022/21 згідно з зазначеним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, зазначених у даному вироку і вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.08.2021 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці. Тобто ОСОБА_4 було додано до покарання, яке призначив суд за ч.3 ст.186 два місяці покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.08.2021 року, яке було призначене за закінчений замах на крадіжку майна на суму 699,00 грн. Зазначене діяння вважається дрібною крадіжкою і це діяння є декриміналізованим. Однак не є декриміналізованим діяння, покарання за яке було приєднано до цього вироку, а саме невідбута частина покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2020 за ч.2 ст.186 КК України.

Як вже зазначалось, за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 26.10.2021 у справі №644/6022/21 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, зазначених у даному вироку і вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.08.2021 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці. Таким чином до покарання за грабіж за ч.3 ст.186 КК України було додано 2 місяці за вироком суду за крадіжку, яка наразі є декриміналізованною, однак враховує покарання за грабіж (ч.2 ст.186 КК України) за вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2020.

Таким чином, є підстави для звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 за за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.08.2021 року, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке фактично вплинуло на призначене покарання за ч.3. 186 КК України, додавши до нього 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.107 ч.4, ст.537 ч.1 п.13, ст.539 ч.2 п.2 та ч.5, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. 5, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч.2 ст. 74, 75 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку суду у відповідність до вимог нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його відносно засудженого задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання визначеного вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 26.10.2021 у справі №644/6022/21 у частині часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів, зазначених у даному вироку і вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.08.2021 року у зв`язку з усуненням караності діяння, кваліфікованого вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.08.2021 року у справі №639/4350/21 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 26.10.2021 у справі №644/6022/21 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.

Порядок та початок строку відбування покарання залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1