Справа № 461/566/25
Провадження № 1-кс/461/1688/25
про скасування арешту на майно
16.01.2025, у ході огляду місця події вилучено транспортний засіб марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 . Власником вказаного транспортного засобу являється ОСОБА_3 .
27.01.2025, на підставі клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 винесено ухвалу про арешт майна.
Під час розгляду клопотання про арешт майна власник майна ОСОБА_3 або ж його представник присутні не були.
Відтак, арешт майна ОСОБА_3 (транспортного засобу) необхідно скасувати з огляду на те, що у межах проведення експертних досліджень транспортний засіб вже оглянуто судовими експертами, всі необхідні експертні дослідження щодо нього проведені, а тому подальше обмеження законного права власника користуватись та іншим розпоряджатись своїм майном є недоцільним та потреба у такому відсутня, а також санкцією ч.2 ст.286 КК України не передбачено спеціальної конфіскації.
У зв`язку з наведеним просить клопотання задовольнити.
Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, проте скерували до суду заяву, у якій просять проводити розгляд клопотання у їх відсутності.
Слідчий у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, у якій просив проводити розгляд клопотання у його відсутності. При вирішенні питання щодо скасування арешту на вказаний автомобіль, зазначив, що проти скасування арешту вказаного майна не заперечує, оскільки усі необхідні слідчі дії зі вказаним у клопотанні автомобілем уже проведені.
Згідно зі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
З`ясувавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, слідча суддя приходить до такого.
27.01.2025 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 постановила ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 16 КПК України, - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У пункті 2 частини 1 статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За загальним правилом, закріпленим у ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.
Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає із поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).
У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74 від 13 липня 1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Обмеження права власності не тільки має ґрунтуватися на законі, а знаходитись під дією судового контролю і мати тимчасовий характер.
Оскільки слідчий не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження проведення стороною обвинувачення будь-яких слідчих дій стосовно майна, питання про скасування арешту якого вирішується, то слідча суддя, з метою захисту права власності, вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на зазначений автомобіль.
Керуючись ст. ст. 376, 131, 132, 170,174 КПК України, слідча суддя -
п о с т а н о в и л а :
1. Клопотання задовольнити.
2. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчої судді Галицького районного суду м. Львова від 27.01.2025 у справі № 461/566/25 (провадження 1- кс/461/616/25), на автомобіль марки «HYUNDAI Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_7