печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3411/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2023 року у справі № 757/56263/23-к у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2023 року у справі № 757/56263/23-к у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 року, на земельну ділянку з кадастровим номером :16:002:0230, що на праві власності належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування означеними земельними ділянками (у тому числі користуванні шляхом забудови).

В обґрунтування клопотання зазначає, що арешт на майно ОСОБА_5 накладено необґрунтовано, оскільки останній є добросовісним власником майна, набутим у встановленому законом порядку, що підтверджується належними доказами. Зазначає, що кримінальне провадження відкрите ще 06.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. З ст. 368 КК України. В ухвалі вказується, що службові особи Держгеокадастру з посадовими особами органу місцевого самоврядування здійснили неправомірні дії, пов`язані з приватизацією земельних ділянок в межах лісового фонду. В ухвалі вказуються такі особи як ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які за версією слідства вчинили або мають намір вчинити в майбутньому певні неправомірні дії щодо арештованого майна. При цьому, жодна з цих осіб не є власником жодного майна, на яке ухвалою накладено арешт. Зазначає, що жодна з перелічених вище осіб не є особисто знайомою з заявником. Жодних договірних, ділових чи будь-яких інших відносин з усіма перерахованими в ухвалі особами заявник не має. Жодного відношення ні до майбутнього котеджного містечка, про яке вказав в клопотанні про накладення арешту прокурор, ні до його власників чи інших заінтересованих у його будівництві осіб у ОСОБА_5 немає. Зазначає, що доводи органу досудового розслідування зводяться виключно до очевидно помилкових, необґрунтованих, надуманих та нічим не підтверджених тверджень про те, що на арештованих земельних ділянках здійснюється будівництво котеджного містечка без дозвільних документів. ОСОБА_10 заперечує ведення та навіть планування вказаного будівництва на належній йому земельній ділянці. Заявляючи клопотання про арешт та обґрунтовуючи веденням будівельних робіт застосування таких обмежень, прокурор не надав належних та достатніх доказів, що б підтверджували ведення чи планування будівництва саме на ділянці заявника. ОСОБА_4 не порушував закон при отриманні у власність земельної ділянки та набув право власності на арештовану земельну ділянку на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 30.08.2022 року, а відтак є добросовісним володільцем даного майна. Подальший арешт є неспіврозмірним з завданням кримінального провадження та перешкоджає ОСОБА_11 у вільному законному розпорядженні належним йому майном.

Адвокат у судове засідання з розгляду клопотання про скасування арешту не з?явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, діючи за попередньою змовою групою осіб з посадовими особами органу місцевого самоврядування, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам служби, здійснили неправомірні дії, пов`язані з приватизацією земельних ділянок у межах лісового фонду ДП «Надвірнянське ЛГ» та ДП «Ворохтянське ЛГ». Також, співробітники ряду органів місцевого самоврядування Надвірнянському районі Івано-Франківської області, діючи за попередньою змовою з працівниками правоохоронних органів, зловживаючи владою та службовим становищем, у порушення вимог земельного законодавства України, сприяють в одержанні дозволів та виділенні земельних ділянок.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 року у справі № 757/56263/23-к у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 року задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на земельні ділянки, серед іншого, на земельну ділянку з кадастровим номером :16:002:0230, що на праві власності належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування означеними земельними ділянками (у тому числі користуванні шляхом забудови).

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 року вбачається, що при накладенні арешту на земельну ділянку слідчий суддя виходив з того, що вказане майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 року.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що 30.08.2022 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1206, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, кадастровий номер: :16:002:0225, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Івано-Франківська обл., Надвірнянський р-н, с. Яблуниця, участок - Горішків, - категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, які використовувались для ведення особистого селянського господарства, посвідчений Приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_13 .

30.08.2022 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0794, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, кадастровий номер: :16:002:0227, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Івано-Франківська обл., Надвірнянський р-н, с. Яблуниця, участок - Горішків, - категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, які використовувались для ведення особистого селянського господарства, посвідчений Приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_13 .

Відповідно до п. 7 Договорів купівлі-продажу, продавець за цим Договором стверджує, що: Земельна ділянка на момент укладення цього Договору нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, завдатків за Предметом договору від інших осіб не отримано; не є предметом договору іпотеки, під заставою (в тому числі податковою чи забороною (арештом) не перебуває, судового спору щодо неї, як у межах України. так і за межами України немає, про що доведено покупцю.

Відповідно до п. 11 Договорів купівлі-продажу, відсутність заборони відчуження Земельної ділянки підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, виданою ОСОБА_13 , приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу 30.08.2022 року.

В подальшому, вказані земельні ділянки були об`єднані та їм було присвоєно кадастровий номер :16:002:0230.

Слідчим суддею встановлено, що вказані правочини на теперішній час не визнавався судом недійсними та ніким не оспорювались. Будь-яких доказів, які б це спростовували, прокурором чи слідчим не надано.

Право власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :16:002:0230 зареєстровано 14.09.2022 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 120.

Згідно листа Філії «Ворохтянське лісове господарство» від 17.01.2024 року № 17, земельна ділянка з кадастровим номером :16:002:0230 на момент розгляду згідно наданого викопіювання з картографічних матеріалів не накладається на землі філії Ворохтянське лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Згідно довідки, виданої Яблуницьким старостинським округом Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області гром. ОСОБА_4 , від 17.01.2024 року № 53, на його власній земельній ділянці площею 0,2000 га (кадастровий номер :16:002:0230), наданій для ведення особистого селянського господарства в с. Яблуниця по вул. Горішків Надвірнянського р-ну Івано-Франківської області, будь-які будівельні роботи не ведуться, капітальні будівлі чи споруди на земельній ділянці відсутні.

Аналізуючи викладене, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем земельної ділянки, тобто арештованого майна.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів, відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього.

Також, судовим розглядом встановлено, що у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 року жодним особам не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Так само у вказаному кримінальному провадженні, станом на момент накладення арешту, не подано слідчому органу досудового розслідування жодного цивільного позову.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_4 , як власника майна, можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує права власності останнього та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2023 року у справі № 757/56263/23-к у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2023 року у справі № 757/56263/23-к, на земельну ділянку з кадастровим номером :16:002:0230, що на праві власності належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, та скасувати заборону відчуження, розпорядження та користування означеними земельними ділянками (у тому числі користуванні шляхом забудови).

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1