УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про приведення вироків, ухвалених стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року №3886-ІХ,-

В С Т А Н О В И В :

ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» звернулася до суду з поданням про приведення вироків, ухвалених стосовно засудженого ОСОБА_3 , у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року №3886-ІХ.

Представник установи та прокурор подання підтримали.

Засуджений надав згоду на проведення судового засідання без його участі, подання колонії підтримав.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2020 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26.03.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.3 ст.357 КК України у виді арешту на строк 2 місяці; на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням правил ст.72 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2020, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2021, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 03.08.2022, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26.03.2021, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2021, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію у часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті5 КК України. Згідно з ч.1 цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі, на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав законної сили 09.08.2024, встановлено, що дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає адміністративна відповідальність, передбачена ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

ОСОБА_3 відбуває покарання, у тому числі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, внаслідок яких заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1780,00 грн. та 1983,00 грн.

На момент вчинення ОСОБА_3 вказаних кримінальних правопорушень, зокрема, 24.01.2021, два неоподатковувані мінімуми доходів громадян становили 2270 грн.

Крім того, ОСОБА_3 відбуває покарання, у тому числі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, внаслідок якого заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1358 грн. 40 коп.

На момент вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення, зокрема, 06.12.2020, два неоподатковувані мінімуми доходів громадян становили 2102 грн.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26.03.2021 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та від покарання, призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, по епізоду, що мав місце 06.12.2020, внаслідок якого заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1358 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26.03.2021 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26.03.2021 за ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці; та на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до зазначеного покарання, з урахуванням правил ст. 72 КК України, невідбутого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2020, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2021, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 03.08.2022, - залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, по епізоду, що мав місце 06.12.2020, внаслідок якого заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1358 грн. 40 коп.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2022 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2021, - до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із зарахуванням у строк остаточного покарання строків відбутого покарання та попереднього ув`язнення відповідно до абзацу третього резолютивної частини вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2022

Початок строку відбування покарання обраховувати відповідно до абзацу третього резолютивної частини вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.11.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4