ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/344/25 Справа № 233/2091/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2024 року у кримінальному провадженні за №0002919 від 11 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.7 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Костянтинівка, Донецької області, розлученої, яка працювала прибиральницею службових приміщень ПАТ «Краматорськтеплоенерго», неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначено основне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування на строк 15 років із конфіскацією всього належного їй на праві власності майна. Вирішено питання про речові докази, судові витрати та арешт майна.

Згідно вироку суду, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діючи умисно, з ідеологічних мотивів, з метою надання збройним формуванням держави-агресора, допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи у м. Костянтинівка Донецької області за допомогою власного мобільного телефону марки марки Redmi моделі 9A, з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з встановленою у нього сім-карткою оператора мобільного зв`язку Lifecell, який відповідає номеру телефону НОМЕР_3 сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» з акаунту « ОСОБА_9 » встановила, підтримувала зв`язок та погодилась надавати допомогу представнику збройних формувань держави-агресора ОСОБА_10 , який зареєстрований у соціальній мережі «Вконтакте» як « ОСОБА_11 », шляхом надання інформації щодо місць дислокації підрозділів та військової техніки Збройних сил України у м. Костянтинівки для нанесення ворогом артилерійських та ракетних ударів по вказаним позиціям.

Так, 29.05.2023 о 16:04, ОСОБА_6 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів, перебуваючи у м. Костянтинівка Донецької області за допомогою сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» з акаунту « ОСОБА_9 » повідомила ОСОБА_10 , який зареєстрований у соціальній мережі «Вконтакте» як « ОСОБА_11 », про розташування вздовж АДРЕСА_3 та на території АДРЕСА_5, шляхом надсилання графічного зображення - знімку екрана із зображенням додатку «Карти» компанії Google LLC, на якому нанесено позначки із місцями розташування військової техніки та особового складу Збройних Сил України, чим надала допомогу представнику збройних формувань держави-агресора.

17.07.2023 ЗС РФ завдано ракетного удару по будівлі зазначеної школи, а ОСОБА_6 , діючи умисно, з вищевказаних мотивів та метою, пізніше 17.07.2023 повідомила ОСОБА_10 про результат даного ракетного удару, чим надала допомогу представнику збройних формувань держави-агресора.

Також, 31.05.2023 о 18:59, ОСОБА_6 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів, перебуваючи у м. Костянтинівка Донецької області за допомогою сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» з акаунту « ОСОБА_9 » повідомила ОСОБА_10 , який зареєстрований у соціальній мережі «Вконтакте» як « ОСОБА_11 », про розташування поблизу з шламозбірними водоймами на ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом надсилання графічного зображення - знімку екрана із зображенням додатку «Карти» компанії Google LLC, на якому нанесено позначки із місцями розташування військової техніки та особового складу Збройних Сил України, для нанесення ракетного удару по вказаних позиціях, чим надала допомогу представнику збройних формувань держави-агресора.

Далі, 26.06.2023, у період з 10:57 до 11:05, ОСОБА_6 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів, перебуваючи у м. Костянтинівка Донецької області за допомогою сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» з акаунту « ОСОБА_9 » повідомила ОСОБА_10 , який зареєстрований у соціальній мережі «Вконтакте» як « ОСОБА_11 », шляхом надсилання графічного зображення - знімку екрана із зображенням додатку «Карти» компанії Google LLC, на якому нанесено позначки, про розташування військової техніки та особового складу Збройних Сил України, чим надала допомогу представнику збройних формувань держави-агресора про розташування на північній околиці ІНФОРМАЦІЯ_6.

При цьому, з метою знищення слідів протиправної діяльності, ОСОБА_6 домовилась із ОСОБА_10 про видалення особистих повідомлень, переданих через соціальну мережу «Вконтакте».

Своїми умисними та протиправними діями обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.7 ст.111-1 КК України, а саме надала допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворенні або само організувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Не погодившись з вказаним вироком суду обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржений вирок незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичних обставин кримінального провадження. Вказує, що вона свою провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, не згодна, що державна зрада не була її мотивом. На той час вона діяла в шоковому стані і не контролювала свої дії через війну та постійні обстріли. Вказує, що передавала інформацію про військові об`єкти в шоковому стані, оскільки вважала, що Костянтинівку обстрілюють через присутність в місті військових ЗСУ. Вказує, що в суді не було доведено, що ОСОБА_12 є дійсною фізичною та військовослужбовцями РФ, а не віртуальною особою. Вказує, що вона передавала координати об`єктів, то по її інформації там військові вже не знаходились тим часом, військові зрозуміють, що їм потрібно піти з міста, оскільки по тим місцях де вони знаходились прилітало. Вона наполягала, що її дії не мали на меті допомогу РФ чи шкоду Україні, а були продиктовані помилковими уявленнями. Вказує, що в суді першої інстанції заперечила передачу даних стосовно військових об`єктів розташованих в м. Дружківці та Краматорську та пояснювала, що з початку повномасштабного вторгнення за межі м. Костянтинівка не виїздила. Вказує, що у своїй переписці критикувала недоліки армій РФ та ДНР, виступала з критикою устрою ДНР. Вказує, що співпрацювала зі слідством, визнала провину та попросила перекваліфікувати обвинувачення на ч.2 ст.114-2 КК України, враховуючи її мотиви та обставини, що має стареньку матір, при затриманні не чинила опору, зрозуміла свою помилку та визнала провину, не мала на меті допомогу РФ. Вважає, що суд першої інстанції проігнорував її покази, каяття та суперечливі докази, не обґрунтував, чому взяв до уваги лише частину з них, і не пояснив, чому її дії кваліфіковано за ч.7 ст.111-1 КК України. Вона наголошує на порушенні принципів змагальності та рівності сторін, передбачених КПК України, що підриває справедливість судового рішення. Просить оскаржуваний вирок скасувати повністю і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_13 подані заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченої, в яких просить апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок залишити без змін.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку обвинуваченої та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченої, думку прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України тобто надання допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань що були утворенні або само організувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Висновки суду про винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення підтверджено доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Судом був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченої, які були надані нею в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої свою провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала частково. Пояснила, що державна зрада не була її мотивом. На той час вона діяла в шоковому стані і не контролювала свої дії через війну та постійні обстріли. Підтвердила, що дійсно спілкувалась з громадянином ОСОБА_14 , але робила це не з метою допомоги РФ, а робила це в шоковому стані, оскільки вважала, що Костянтинівку обстрілюють через присутність в місті військових ЗСУ. Коли вона передавала координати об`єктів, то по її інформації там військові вже не знаходились. Таким чином вона вважала, що військові зрозуміють, що їм потрібно піти з міста, оскільки по тим місцях де вони знаходились прилітало. Вона хотіла, щоб військові вели бойові дії в полях, за межами міста, таким чином, на її думку, вона захищала рідне місто від обстрілів та руйнувань. «Нехай краще зруйнують школу, ніж цивільні будинки» - так на той час вона вважала, що якщо військових не буде в місті, місто залишиться цілим, його не будуть бомбити. Потім, прийшовши до тями в Дніпровському СІЗО, коли відіспалась, від`їлась та відпочила, проаналізувала свої дії й сама від них «не в захваті», але наполягала, що таким чином хотіла захистити місто від руйнувань, а військових від загибелі. Просила суд врахувати, що після передачі стороні РФ даних про місцезнаходження 16 школи удар по ній відбувся тільки через два місяці. Крім того, звернула увагу суду на те, що в переписці з військовим РФ ОСОБА_16 зазначала йому, що передавати координати об`єктів, які знаходяться поряд з житловими забудовами не буде і він відповідав, що не буде наносити удари по домівках цивільних мешканців. Заперечила передачу даних стосовно військових об`єктів розташованих в м. Дружківці та Краматорську, пояснила, що з початку повномасштабного вторгнення за межі м. Костянтинівка не виїздила. Надсилала координати про 16 школу, оскільки, на її думку, там достатньо місця, щоб під час удару не постраждали будинки. Вважає, що військові РФ б`ють по цілях обережно та влучно, і вона в цьому впевнилась, коли їздила на місце для слідчої дії, бо навколо школи не бачила жодного зруйнованого будинку. Взагалі не впевнена, що удар по 16 школі нанесли по її інформації, оскільки удар був через два місяці після передачі нею інформації. Крім того, не заперечувала факту передачі інформації про знаходження ЗСУ біля «шламіку» та в «зеленці», спілкування з представниками РФ в соціальній мережі «Вконтакті», але вважає, що якщо буквально прочитати їх переписку, то вона навпаки критикувала недоліки армій РФ та ДНР, виступала з критикою устрою ДНР. На її думку це свідчить про те, що її позиція прямо протилежна тій, яку їй інкримінують. Їй відомо, що вказана соціальна мережа заборонена на території України, вона заходила до неї через ВПН. З ОСОБА_16 почала спілкуватись через критику ДНР, він її підтримав, потім в спілкуванні він попросив передавати йому інформацію про місця дислокації військових і вона погодилась. Їх спілкування продовжувалось на протязі 1,5 -2 років. Після ракетного удару по 16 школі ОСОБА_16 запитував, що було в школі, і вона ходила на місце удару, надала йому інформацію, яка була відома на той час всім. Висловила йому подяку за роботу і взагалі писала ОСОБА_16 ті речі, що йому подобались, щоб він більше їй довіряв. Інформація щодо її участі в захваті Донецької ОДА в 2014 році не відповідає дійсності, вона так написала, щоб в очах ОСОБА_16 краще виглядати. Додала, що підписана на телеграм канал ІНФОРМАЦІЯ_7, оскільки тільки там можна дізнатись інформацію про реальні місця в м. Костянтинівка куди були прильоти, і вирішувати для себе відпочивати, або бігти в підвал від обстрілів. Просила врахувати, що має стареньку матір, при затриманні не чинила опору, зрозуміла свою помилку та визнала провину, не мала на меті допомогу РФ, у зв`язку з чим просила перекваліфікувати обвинувачення на ч. 2 ст. 114-2 КК України. Покарання саме за цією статтею вона згодна прийняти.

Аналогічні покази надала у суді апеляційної інстанції.

Незважаючи на займану обвинуваченою ОСОБА_6 позицією, що виразилась у не визнанні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, не погодилась з правовою кваліфікацією її дій стороною обвинувачення, показання обвинуваченої протирічать іншим доказам по справі, а саме:

-Змістом повідомлення №78/1/2/2007 від 19.07.2023 р. щодо виконання доручення слідчого, з якого вбачається, що ОСОБА_6 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Має в користуванні мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на який зареєстрований акант менеджеру Telegram з нікнеймом « ОСОБА_17 » та сторінка в соціальній мережі «ВКонтакте». З вищевказаної сторінки передає військовослужбовцю - т.в.о. Командира роти загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_5 ГУ ГШ РФ ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцу рф, АДРЕСА_4 , м.т. НОМЕР_6 , позивний « ОСОБА_10 », « ОСОБА_10 », сторінка в соціальній мережі «ВКонтакте» « ОСОБА_11 »

ІНФОРМАЦІЯ_8 протоколу обшуку від 18 січня 2024 року згідно з яким обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №201/566/24 від 16 січня 2024 року. Вказаним судовим рішенням надано дозвіл на відшукування та вилучення комп`ютерної техніки, мобільних терміналів та сім карток, електронних носіїв інформації, чорнових записів за місцем проживання ОСОБА_6 . Обшук проведено у присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 за участю власника житла ОСОБА_23 та ОСОБА_6 . Остання добровільно видала власний мобільний телефон Redmi моделі А9 та ноутбук HP.

-Змістом протоколу огляду речового доказу від 18 січня 2024 року за участю підозрюваної ОСОБА_6 проводиться огляд мобільного телефону Redmi моделі А9 з фото фіксацією процесу. Виявлено, що пристрій має наступні ідентифікатори: марки Redmi моделі А9, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з встановленою сім карткою НОМЕР_3 . На пристрої встановлено додаток «Opera», за допомогою якого ОСОБА_6 входила до соціальної мережі «Вконтакте», здійснено перехід до його вмісту. Профіль користувача має назву « ОСОБА_24 », як пояснила ОСОБА_6 це її особиста сторінка. Виявлено діалог з користувачем « ОСОБА_11 ». Здійснено перехід до вмісту діалогу між користувачем « ОСОБА_24 » та « ОСОБА_11 ». Встановлено, що повідомлення у діалозі доступні тільки для 07 грудня 2023. Як пояснила ОСОБА_6 всі інші повідомлення вона та її співрозмовник видаляли. Також виявлено діалог з користувачем « ОСОБА_25 », як пояснила ОСОБА_6 це акаунт «голови громадської палати ДНР» ОСОБА_26 . У мобільному додатку «Телеграм» виявлено обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_9» та групи діалогів ОСОБА_28 , інші проросійські канали, « ІНФОРМАЦІЯ_10 ». (а.п. 36-46 т. 2)

-Змістом протоколу слідчого експерименту від 15.02.2024 за участю понятих ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , підозрюваної ОСОБА_6 проведеного з метою відтворення процесу передачі інформації про розміщення ЗС України та результатів ракетних обстрілів у м. Костянтинівка. Здійснювалась безперервна відео фіксація. За допомогою Google Maps підозрюваній запропоновано показати на зображені карти місцевості місце яке нею було повідомлено ОСОБА_10 в особистій переписці у соціальній мережі «Вконтакті» 31.05.2023 про розташування позицій ЗСУ біля шламозбірного водойма, 26.06.2023 про розташування ЗСУ на ІНФОРМАЦІЯ_11. Підозрювана вказала, що нею було здійснено виїзд до будівлі АДРЕСА_6 (а.п. 47-51 т. 2).

-Змістом протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.03.2024 наданих на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №201/2619/24 від 05.03.2024, якою надано тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, шляхом вилучення (здійснення їх виїмки): інформації про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, стосовно абонента оператора мобільного зв`язку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра користується номером мобільного телефону: НОМЕР_3 , які знаходяться у володінні ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» (, юридична адреса: Україна, 03110, місто Київ, вулиця Солом`янська, будинок 11, літера «А»), у період з 01.03.2022 до 20.01.2024.Представник особи, у володінні якого знаходяться речі та документи надав копію витребуваної інформації шляхом її запису на компакт диск (а.п. 55-58 т. 2).

-Змістом протоколу огляду від 05.04.2024 проведеного слідчим з залученням спеціаліста-експерта ЗЕВ ІСТЕ СБ України в Донецькій області ОСОБА_32 оглянуто носій інформації DVD-диск, зміст якого містить звіт про усі з`єднання абонента з номером НОМЕР_3 за період з 01.03.2022 по 20.01.2024, тривалість з`єднань, місцезнаходження базової станції, дата та час початку з`єднання. Абонент знаходився переважно в межах дії базових станцій, розміщених у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області поряд з місцем проживання ОСОБА_6 . Так, 29.05.2023 у період часу з 15.00 до 18.00, 31.05.2023 у період часу з 17.00 до 20.00, 26.06.2023 у період часу з 09.00 до 13.00, 17.07.2023 у період часу з 08.00 до 14.00 за її номером телефону здійснювалась передача даних у мережі Інтернет.

-Висновком експерта №213 від 29.03.2024 року, з якого в вбачається, що виявлені в ході дослідження відомості містять загальну інформацію пр. мобільний телефон та sim карти скопійовані в ході дослідження за допомогою СПЗ. Застосунок веб-браузера «Opera» містить сліди перегляду веб-ресурсу соціальної мережі «ВКонтакте» (а.п. 68-76).

- Змістом протоколу огляду від 09.04.2024 проведеного слідчим з залученням спеціаліста-експерта ЗЕВ ІСТЕ СБ України в Донецькій області ОСОБА_33 . Оглянуто мобільний телефон марки Redmi моделі А9, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з встановленою сім карткою НОМЕР_3 . З метою огляду інформації яка міститься у мережі Інтернет здійснено під`єднання до мобільної мережі та завантажено дані сторінки у соціальній мережі Інтернет «ВКонтакте» та виявлено, що у даному пристрої здійснено вхід до акаунту із назвою «ОСОБА_38» номер ID НОМЕР_11 та виявлено листування з користувачем ОСОБА_11 та номером НОМЕР_7 . Переглянуто листування із зазначеним користувачем, в результаті чого виявлено, що наявні повідомлення лише з 07.12.2023, проте зміст листування свідчить про те, що спілкування між зазначеними особами має значно більший період та свідчить про можливе видалення. Листування з контактом « ОСОБА_11 » містить інформацію про інформаційну «допомогу» ОСОБА_6 та належність адресата ОСОБА_16 до ворога (а.с. 72-79 т. 2)

- Змістом протоколу огляду мережі Інтернет від 27 жовтня 2023 року, складеного слідчим ОСОБА_34 з використанням ноутбуку під`єднаного до мережі Інтернет. Об`єктом огляду є Інтернет ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Здійснено перехід на сторінку Інтернет, виявлено профіль соціальної мережі «ВКонтакте» на імя « ОСОБА_11 ». Вказана особа виклала статус «Позывной «ОСОБА_11»..» Користувач обмежив доступ до інформації щодо дати народження, телефону, адреси електронних поштових скриньок, місце роботи та проживання. Оглянуто розміщені на сторінці користувачем фотознімки військової техніки з зображенням «Z», зруйнованого будинку, указ президента РФ про присвоєння 58 армії ЗС РФ найменування «гвардійська», інші зображення, які можуть свідчити про належність користувача до збройних сил рф та заклики до невизначеної кількості користувачів мережі надавати інформацію про сили ППО, особливий склад, техніку України у телеграм-бот або автору повідомлення « ОСОБА_35 » (а.п. 80-94 т. 2)

-Повідомлення керівника групи ІНФОРМАЦІЯ_12» ОСОБА_36 № 17/5/5-332нт від 03.04.2024 на запит №78/2/13-1499 нт від 01.04.2024, що дислокація особового складу ЗСУ перебувала в період з 20.05.2023 до 17.07.2023 на території ІНФОРМАЦІЯ_13, у період з 20.05.2023 по 10.06.2023 поблизу ІНФОРМАЦІЯ_14, у період з 20.06.2023 по 10.06.2023 на ІНФОРМАЦІЯ_15 та надані координати місцевості (а.с. 95 т. 2).

-Лист слідчого ОВС 3 відділення СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій області та Луганських областях ОСОБА_37 про долучення до матеріалів провадження витягу з ЄРДР про частково зруйновану будівлю ІНФОРМАЦІЯ_16 та протокол огляду від 28.06.2023.

Витяг з ЄРДР № 0000489 та № 0002990 час внесення відомостей 17.07.2023 о 14.03 виклад обставин - 17.07.2023 невстановленими особами з числа збройних формувань завдано два удари по приміщенню ІНФОРМАЦІЯ_17, частково зруйноване приміщення закладу та інша інформація, що не стосується обсягу інкримінованого обвинувачення.

Протокол огляду від 28 червня 2023 року предметом огляду є будівля ІНФОРМАЦІЯ_18 Донецької області та прилегла територія. Внаслідок влучання попередньо двома ракетами ЗРК «С300» пошкоджена чотириповерхова будівля закладу та котельна. (а.с.97-114 т. 2).

-Протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 26 грудня 2023 року, за результатами проведення якої встановлено, що особа « ОСОБА_11 » періодично отримує інформацію розвідувального характеру від контакту « ОСОБА_24 » стосовно переміщень техніки ЗСУ. Так, контакт « ОСОБА_38 » написала: «на каждой улице укропа полно и все улицы заселены, но подробности у админа ОСОБА_65, все сведения у него» (а.п. 22 т. 3). У співрозмові контакт « ОСОБА_11 » зазначає, що він є «кадровий военный» (а.п. 26 т. 3) та «командир роти» (а.п. 29 т. 3), «служу в НОМЕР_12 десантно-штурмовом полку» (а.п. 33 т. 3). Особа « ОСОБА_24 » повідомила, що вона раніше вела сторінку як « ОСОБА_39 » (а.п. 36 т. 3) та у 2014 році брала Донецьку ОДА потім ночувала там та чергувала на кухні, приїздила на мітинг (а.п. 40 т. 3). Зверталась до « ОСОБА_40 » з промовою, що «заинтересована, что бы у вас, солдат, наших защитников все было в порядке, жду вас как родных, и кошка моя ждет, и соседи…» (а.п. 60-61 т. 3) У розмові повідомила, що «начиная от исполкома и до самого конца там много стоит, для начала там бахните, а там как пойдет и утяжелитель не забывайте, там барахла ихнего вагон и маленькая тележка, и хамеры, и минометы, и всего хватает. В 16 школе они вроде бы одни, там оружия и техники мало, ну по крайней мере, как я смотрела» (а.п. 63 т. 3). «ОСОБА_35» пересвідчився на карті чи про цю школу йде мова та вислав фото карти та будівлі. « ОСОБА_38 » надавала поради як краще провести обстріл та з якої сторони, бо з одної сторони пустир, а з іншої, через дорогу живуть мирні люди, це не «утяжелитель, где можно бить спокойно» (а.п. 67 т. 3). Надіслала координати де «пруд пруди ВСУшников» та фото «шлакозаборника». (а.п. 67 т. 3). « ОСОБА_24 » висловила думку « ОСОБА_41 » про таке: «хорошо бы нас хоть Харьковом - Днепром прикрыть, но может сил не хватить. Тогда с такими буйнопомешанными соседями надо на 50 км людей отселять. Дать им там в близлежащих пунктах новое жилье. Потому что эти буйнопомешенные соседи все снесут, 50 км должна быть зона погранцов и обороны. Иначе с такими соседями никак. Они жизни не дадут. Там военная база должна быть, что бы нам жить спокойно». Запевнила, що вона з місцевих мешканців «бойова» жінка, але жалілась, що не має гранати, а то б підкинула б до ЗСУ. Повідомила, що «вчера отработали заявку по 16 школе в 12.47 ночи. Сложилась полностью. Вот это молодцы. Школа это вполне для мирного безопасно. Правильно пульнули. Никто из людей не пострадал, только тараканы. А то эти укропы обстреливают. Так, что молодцы. Солдаты конечно разные. Не все подонки. Но война есть война. Я чего еще так радуюсь по предварительным данным мирняк не пострадал. Чисто сработали. Так и работайте.» виклала фото зруйнованого закладу освіти та написала: «Бади бумкнули как надо. Ни одного стекляшка у людей не выпало. Грамотно бумкнули» (а.п. 90 т. 3)

-Протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 26 грудня 2023 року, за результатами проведення якої встановлено, що особа « ОСОБА_11 » періодично спілкується з контактом « ОСОБА_43 », якого просив роздрукувати його документи та занести у стройову частину, а саме військовий квиток на імя « ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » (а.п. 126-129 т. 3)

-Протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 10 січня 2024 року стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом зняття інформації з електронних систем сервісу «Телеграм» профіль користувача « НОМЕР_6 » зафіксовано розмову з « НОМЕР_8 ОСОБА_45 » та надіслано фото «командировочного удостоверения ВЧ НОМЕР_9 выданого капитану ОСОБА_46 командированому в/ч НОМЕР_10 », надіслано фото виписки з наказу про призначення ОСОБА_10 виконувати обов`язки командира роти спеціального призначення ВЧ НОМЕР_5 Центрального військового округу, надіслано «ІНФОРМАЦІЯ_19)» з запитанням: «Твои там есть?». У період з 18 квітня 2023 р. періодично відбувається спілкування з « ІНФОРМАЦІЯ_9», яка використовує тел. НОМЕР_4 та повідомила « ОСОБА_16 » про те, що «были отработки по десяткам данных. Но не в этот бот. Я уже называла имя свого куратора. Всю информациюя ему передаю. Это ОСОБА_47 . И в школу, и в детский садик, и по таможне, и в утяжелитель, и в ІНФОРМАЦІЯ_20, это все я передавала. Да. Обработки были». В листуванні зазначає, що проживає на підконтрольній СБУ території які їх виловлюють. Додала, що адмін групи збирає всю інформацію, особисто його не знає, але довіряє йому, може бути корисним. Написала слова вдячності «Спасибо, что ты нам помогаешь! Ждем!Ждем, ну что ж!» (а.п. 131-143 т. 3)

Також судом першої інстанції були дослідженні процесуальні рішення прийняті органом досудового розслідування, які підтверджують законність отриманих доказів.

Даними про реєстрацію провадження 11.07.2023 о 18:22:28 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002919 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (а.п. 1 т.2).

Постанова начальника 1 відділення СВ 2 Управління ГУ СБУ в Донецькій області ОСОБА_48 від 11.07.2023 визначено слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002919, - ОСОБА_49 (а.п. 2 т.2).

Постановою начальника 1 відділення СВ 2 Управління ГУ СБУ в Донецькій області ОСОБА_50 від 16.01.2024 визначено групу слідчих у кримінальному провадженні № 0002919, до складу якої включено слідчих ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_49 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 (а.с. 3-4 т.2).

Постановою заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_60 від 12 липня 2023 року визначено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у вказаному провадженні, до складу якої включено, зокрема, прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_13 , ОСОБА_61 (а.п. 5-6 т.2).

Постановою заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_60 від 02 листопада 2023 року про зміну групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у вказаному провадженні, до складу якої включено, зокрема, прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_62 (а.п.7-8 т.2).

Постанова старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_49 про доручення проведення слідчих (розшукових) дій від 17.07.2023, відповідно до якої доручено оперативним співробітникам 1 відділення СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях встановити особу якій підозрювана ОСОБА_6 надсилала інформацію про розташування військової техніки України, а саме ПІБ, дата народження, місце проживання, засоби зв`язку, зв`язок цієї особи з зс рф чи незаконними збройними формуваннями, утвореними на тимчасово окупованій території, встановити інформацію про місця які повідомляла ОСОБА_6 , а також факт дислокації у зазначених місцях ЗСУ, встановити місце де можуть зберігатись предмети які мають доказове значення по кримінальному провадженню (а.п. 9-10 т.2).

Постановою слідчого ГУ СБУ в Донецькій області ОСОБА_49 від 18.01.2024 мобільний телефон Redmi моделі А9 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-карткою із абонентським номером НОМЕР_3 та ноутбук HP модель CQ 56-170SR, серійний номер CNF 036C3V8, без встановленого елемента живлення, з зарядним пристроєм до нього визнані речовим доказом (а.с.27- 28 т. 2)

Ухвалою слідчого судді Дніпровського апеляційного суду №23-8426т/2023 від 08.11.2023 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 264 КПК України «зняття інформації з електронних інформаційних систем» стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який користується соціально орієнтованою мережею «ВКонтакте» « ОСОБА_11 » ІНФОРМАЦІЯ_21 на строк 60 діб (а.с. 5 т. 3)

Ухвалою слідчого судді Дніпровського апеляційного суду №23-9402т/2023 від 20.12.2023 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій,пов`язаних з тимчасовим обмеженням прав людини, а саме: «зняття інформації з електронних інформаційних систем «Telegram», що полягає у пошуку виявленні і фіксації відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі, доступі до електронної інформаційної системи, а також отримання таких відомостей без відома власника, що міститься у мобільних терміналах систем зв`язку з номером НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк 60 діб (а.с. 6 т. 3).

Доручення прокурора ОСОБА_62 оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих дій у порядку ст. 36 КПК України на виконання вищевказаних ухвал слідчого судді ( а.с. 8-11).

На підставі викладеного колегія суддів вважає що висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та, що ОСОБА_6 винна у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України тобто надання допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань що були утворенні або само організувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Доводи апелянта про те, що вона повністю визнала свою провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, проте не погоджується з його кваліфікацією та визнанням умислу, суперечать одне одному.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_6 вчиняла ці дії не з метою спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України та надання допомоги у веденні бойових дій країні агресору проти ЗСУ, є безпідставними.

Судом першої інстанції розглянуто цю версію сторони захисту та прийшов до вірних висновків, що вона спростовуються тим, що обвинувачена ОСОБА_6 , мешканка м. Костянтинівка Донецької області, обізнана про політичну ситуацію в країні, фактичну воєнну обстановку та реальні масштаби агресії РФ на території України (системні бомбардування, обстріли, звукові сигнали про повітряну тривогу) та усвідомлювала, що спілкувалась за допомогою інформаційного сервісу «ВКонтакте» з військовослужбовцем РФ ОСОБА_10 , який приймає участь у збройній агресії проти України, а негласна «співпраця» з ним шляхом повідомлення координат позицій ЗСУ, розташування техніки та особового складу, будь-яких відомостей військового чи оборонного характеру явно зашкодить державній безпеці України, а також підтримає дії країни агресора, спрямовані на завдання шкоди суверенітету, територіальні цілісності, недоторканості та обороноздатності України. При цьому, вказані відомості не були публічно доступними, не публікувались і не розміщувались у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ та іншими уповноваженими органами, а отже становили оперативний інтерес для представників РФ та використовувались при проведенні підривної діяльності проти України шляхом планування та проведення бойових дій направлених на захоплення територій, зменшення воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу в сфері оборони шляхом проведення ударів по відповідних об`єктах, що ОСОБА_6 в силу свого віку, життєвого досвіду усвідомлювала. Дії ОСОБА_6 з передачі інформації військовому РФ, представнику країни-агресора, а саме: користувачу на ім`я « ОСОБА_11 » текстових повідомлень про розташування військової техніки, особового складу ЗС України та інших військових формувань, залучених до надання відсічі збройній агресії РФ, у вигляді виготовлених зображень із відмітками у додатку «Гугл - карти», давали змогу здійснювати координацію військовослужбовцям країни - агресора свого вогню. В подальшому, після нанесення обстрілів по вказаним нею координатам ОСОБА_6 повідомляла про вдале ураження позицій ЗСУ. З переписки слідує, що ОСОБА_6 застосовувала засоби конспірації, а саме видаляла повідомлення, про що й просила ОСОБА_63 . При цьому обвинувачена виявляла активну позицію, намагалась дізнатись як можна більше інформації яка зацікавила адресата, говорила, що для цього їй слід працевлаштуватись продавчинею, щоб більше почути, обговорювала можливість завдання ударів по цілям (з якого боку, де знаходяться військові у будівлі, де техніка та інше), якими снарядами слід наносити удар, щиро підтримувала військовослужбовців країни агресора, в той час як захисників України, які стримують окупантів, називала «тараканами». На свідомий та добровільний характер таких дій ОСОБА_6 свідчить суб`єктивне ставлення останньої, яка починаючи з 2014 року підтримувала ідеологічні антиукраїнські рухи на відокремлення від України частини її територій, та зазначала, що приймала активну участь у мітингах біля Донецької обласної державної адміністрації в той час, і зараз очікувала на «визволення», навіть надавала дозвіл вибити двері у її квартиру задля того, коли буде проходити зачистка в м. Костянтинівка від діючої влади, запитувала як себе поводити в таких випадках, бажала утворення захисної 50-км зони для її міста на межі Дніпропетровської та Харківської областей.

Доводи апеляційної скарги, що у переписці ОСОБА_6 з ОСОБА_64 вона писала йому не правду, а ті речі, що йому подобались, щоб він більше її довіряв, це не відбувалось з ідеологічних мотивів, не заслуговують на увагу, оскільки наведені міркування з цього приводу не підтверджені доказами, доводи навпаки суперечать наявним доказам по справі. Твердження сторони захисту розцінюється судом, як обраний спосіб захисту, для уникнення відповідальності за вчинене.

Щодо зазначення апелянтом про не врахування показів обвинуваченої, не врахування обставин, які пом`якшують покарання, її щирого каяття та її активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Обвинувачена ОСОБА_6 ідеологічно антиукраїнсько настроєна, повідомила про те, що перебуваючи під вартою в умовах слідчого ізолятору, «коли відіспалась, від`їлась та відпочила, проаналізувала свої дії сама була від них не в захваті».

Апеляційний суд вважає, що навіть у апеляційній скарзі обвинувачена не виражає свого щирого каяття, вона «не в захваті» віт тих дій, що скоїла. Згідно матеріалів справи на запитання судді першої інстанції щодо того, від чиїх дії її житловий будинок постраждав від обстрілів, та хто здійснював обстріл по м. Костянтинівка, в той час як у місці знаходяться ЗСУ, повідомила, що їй не відомо. Зазначила, що українські військові повинні залишити міста та йти воювати в чисте поле, коли військові ЗСУ залишать місто Костянтинівка, то мирне населення буде жити без обстрілів та не потрапить до окупації, в той же час не вважала необхідним військам РФ покинути територію України, оскільки вони є загарбниками. Ця позиція обвинуваченої виразилась і у її апеляційній скарзі.

Апеляційний суд вважає, що така поведінка обвинуваченої не свідчить про щирість її каяття, визнання обвинуваченою причетності до скоєного не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставину, що пом`якшує покарання.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

На цьому також наголосив суд касаційної інстанції у справі № 199/6365/19 від 10.03.2021, щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини й готовності нести кримінальну відповідальність. Немає підстав встановлення щирого каяття, як обставини, що пом`якшує покарання, у випадку, коли обвинувачений повідомив про своє розкаяння не щиро, вину свою визнав таким чином, що підтвердив лише очевидність скоєння ним.

Також під активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, при цьому таке сприяння має бути активним та певною мірою ініціативним.

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.04.2019 року в справі № 308/7582/17 (провадження № 51-4104км18), та від 22.04.2020 року в справі № 164/1940/18 (провадження № 51-4180 км19).

Як під час апеляційного розгляду так і під час розгляду справи у суді першої інстанції, обвинувачена та її захисник не довели в судовому засіданні, що ОСОБА_6 будь-яким чином допомагала чи сприяла в установленні невідомих органу досудового розслідування обставин.

Обвинувачена, здійснюючи свій захист, лише підтвердила те, що було встановлено завдяки проведення негласних слідчих дій.

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано у обвинуваченої старенької мати, є безпідставними, оскільки судом досліджено вказане та зазначено у судовому рішенні.

В судовому засіданні першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 з міркувань безпеки приїхала до своєї матері, оскільки її квартира в м. Краматорську розташована на 5 (останньому) поверсі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що проживання разом з матір`ю похилого віку не стало тим стримуючим фактором та не завадило останній вчинити злочин. Отже наявність матері похилого віку жодним чином не зменшило суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 злочину та не є визначальним при призначенні покарання.

Доводи апеляційної скарги про необхідність перекваліфікувати обвинувачення на ч.2 ст.114-2 КК України, є безпідставними.

Відповідно до ч.7 ст.111-1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також добровільна участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та/або в збройних формуваннях держави-агресора чи надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Склад кримінальних правопорушень за ч. 7 ст. 111-1 КК України є формальним і не передбачає настання конкретних суспільно небезпечних наслідків.

Форма колабораціонізму - надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти ЗСУ та інших військових формувань України - застосовується до випадків, коли особа надає таку допомогу не для вирішення безпосередніх бойових завдань, а з метою забезпечення загального бойового потенціалу ворога.

Допомога у веденні бойових дій полягає у вчиненні особою в інтересах держави-агресора дій, які: 1) полегшують чи роблять можливим більш ефективними бойові дії незаконних збройних чи воєнізованих формувань, створених на тимчасово окупованій території, чи збройних формувань держави-агресора; 2) ускладнюють,унеможливлюють чи знижують ефективність бойових дій ЗСУ та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Ст. 114-2 КК стосується лише несанкціонованого поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, їх переміщення територією України, переміщення, рух або розміщення ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненого в умовах воєнного або надзвичайного стану.

На підставі викладеного судом першої інстанції дії ОСОБА_6 були кваліфіковано вірно за ч.7 ст.111-1 КК України, а саме надання допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворенні або само організувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а отже посилання обвинуваченої про незгоду з кваліфікацію вчиненого нею діяння та згодою понести покарання тільки за ч.2 ст. 114-2 КК України не є слушними, та є намаганням поліпшити собі покарання за менш тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував положення ст. ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, дані щодо особи обвинуваченої, обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки.

Судом першої інстанції при призначенні покарання дотримано практику Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Таким чином, вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, передбаченого санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування на строк 15 років із конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, суд відповідно до вимог кримінального та кримінального процесуального законів вірно врахував особу обвинуваченої, конкретні обставини кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки злочину.

За таких обставин, з урахуванням обсягу досліджених доказів, їх ретельний аналіз, перевірка на предмет допустимості та належності, на думку колегії суддів дають беззаперечні підстави вважати правильними висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги що оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_6 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими судом першої інстанції необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть за собою скасування або зміну вироку, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2024 року у кримінальному провадженні за №0002919 від 11 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.7 ст.111-1 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді