Провадження № 1-кс/161/92/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 січня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ТОВ «Сепоставка» - адвоката ОСОБА_3 , на постанову заступника керівника підрозділу детективів керівника відділу ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_4 від 18.12.2024 року про відмову в задоволенні клопотання від 17.12.2024 року, у кримінальному провадженні № 0000031 від 30.09.2024 року, та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду надійшла скарга представника ТОВ «Сепоставка» - адвоката ОСОБА_3 , на постанову заступника керівника підрозділу детективів керівника відділу ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_4 від 18.12.2024 року про відмову в задоволенні клопотання від 17.12.2024 року, у кримінальному провадженні № 0000031 від 30.09.2024 року, та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що заступником керівника підрозділу детективів керівника відділу ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у задоволенні його клопотання від 17.12.2024 року щодо проведення одночасного допиту свідка ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 .. Вважає її не вмотивованою та просить скасувати.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_3 надав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Детектив ОСОБА_4 у судове засідання надав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Просив відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

При розгляді скарги на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій слідчому судді належить оцінювати: дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органом досудового розслідування у кримінальному провадженні; доцільність здійснення слідчих (розшукових) дій про які просить сторона кримінального провадження та обґрунтованість внесеного клопотання.

Судом встановлено, що в провадженні заступника керівника підрозділу детективів керівника відділу ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000031 від 30.09.2024 року.

17.12.2024 року ОСОБА_3 в порядку ст.220 КПК України було подано детективу клопотання про проведення одночасного допиту свідка ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 ..

Відповідно до вимог статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника та законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Постановою слідчого від 18.12.2024 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, детектив, зазначив, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо розбіжностей у показаннях вказаних осіб, проведення одночасного допиту не відповідає вимогам ч. 9 ст 224 КПК України.

Ч. 9 ст 224 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення, і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 93 ч.3 КПК України передбачено, що сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів

Таким чином, у результаті прийняття слідчим рішення про відмову у задоволенні клопотання, не були порушені права сторони кримінального провадження.

Також слідчий суддя виходить із того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 36 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Отже, слідчий діяв в межах наданих йому повноважень, згідно норм чинного законодавства. Під час розгляду скарги слідчим суддею не встановлено достатніх підстав для скасування оскаржуваної постанови та втручання у діяльність детектива шляхом зобов`язання вчинити слідчі дії.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника ТОВ «Сепоставка» - адвоката ОСОБА_3 , на постанову заступника керівника підрозділу детективів керівника відділу ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_4 від 18.12.2024 року про відмову в задоволенні клопотання від 17.12.2024 року, у кримінальному провадженні № 0000031 від 30.09.2024 року, та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1