ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/2299/22 Номер провадження 11-сс/814/279/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
11 березня 2025 року м. Полтава
20 листопада 2024 року слідчим суддею Первомайського міськрайонного суду Харківської області клопотання потерпілого ОСОБА_3 про часткове скасування постанови дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП у Харківській області від 18 жовтня 2024 року в частині відмови в задоволенні клопотання потерпілого про призначення додаткової судово-медичної експертизи з призначенням експертизи повернуто потерпілому.
Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що: відповідно до ст.244, ч.2 ст.307 КПК України підстави для призначення експертизи, яку просить призначити ОСОБА_3 , саме слідчим суддею за результатами розгляду справи відсутні, оскільки така дія слідчим суддею саме за результатами розгляду скарги не може бути вчинена, її слідчий суддя не може не тільки задовольнити, а й розглянути з огляду на те, що вона виходить за межі його процесуальних можливостей саме в частині призначення експертизи; потерпілий у кримінальному провадженні не є представником сторони обвинувачення, а наділений власним процесуальним статусом, разом з цим, має право на заявлення клопотання про призначення експертизи, тобто норми ст.ст.243 та 244 КПК України щодо призначення експертизи можуть бути застосовані щодо клопотання ОСОБА_3 , але ним не були виконані вимоги п.3 ч.2 ст.244 КПК України в частині належного обгрунтування підстав для призначення експертизи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 листопада 2024 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що слідчий суддя передчасно відмовив у відкритті провадження за скаргою та не врахував те, що він: подавав не клопотання, а скаргу, основною метою якої було скасувати постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП у Харківській області від 18 жовтня 2024 року; мав право на звернення до слідчого судді зі скаргою на дії дізнавача внаслідок розгляду його клопотання, які визначені в ч.1 ст.303 КПК України; в клопотанні посилався на визначений у положеннях п.7 ч.1 ст.303 КПК України порядок оскарження як особа, якій дізнавачем було відмовлено в задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій.
11 березня 2025 року Полтавським апеляційним судом апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 листопада 2024 року - без зміни.
Однак із наведеним вище рішенням більшості колегії суддів не погоджуюся та висловлюю окрему думку з таких підстав.
Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Цих вимог слідчим суддею не дотримано.
Щодо предмета оскарження
Частиною ст.55 Конституції України, ч.1 ст.24 КПК України унормовано, що кожному гарантується право на оскарження бездіяльності прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому КПК України.
Окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів прокурором, органами дізнання та досудового слідства, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод особи на стадії досудового розслідування кримінального провадження.
Згідно з положеннями ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише в разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо:
1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;
2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;
3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Зазначені вище приписи кримінального процесуального закону надають право слідчому судді відмовити у відкритті провадження за скаргою, повернути її лише в тому випадку, коли після отримання скарги для слідчого судді є очевидно встановленим і доведеним той факт, що особа подала скаргу, оскаржує рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягає оскарженню, чи без дотримання вимог ч.2 ст.304 КПК України, і такий факт не потребує встановлення якихось додаткових обставин для його підтвердження.
Відповідно ж до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.
КПК України в главі 20 передбачено систему слідчих (розшукових) дій, до яких віднесено, зокрема, залучення експерта та проведення експертизи (ст.ст.242-243 КПК України).
Так, залучення експерта та проведення експертизи - це слідча дія, яка є особливою передбаченою законом формою одержання нових даних, що мають значення для матеріалів кримінального провадження шляхом проведення експертом/експертами на основі спеціальних знань у галузях науки, техніки, мистецтва, ремесла досліджень об`єктів, явищ і процесів.
Не погоджуючись із рішенням дізнавача про відмову в задоволенні клопотання щодо призначення експертизи, ОСОБА_3 подав до слідчого судді скаргу на зазначену вище постанову, в якій, зокрема, просив її скасувати.
Таким чином, оскільки в постанові дізнавача від 18 жовтня 2024 року було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи, то вона (постанова) в зазначеній вище частині (відмові в задоволення клопотання щодо проведення слідчої дії) підлягала оскарженню до слідчого судді, що прямо передбачено п.7 ч.1 ст.303 КПК України.
Наведену вище скаргу було подано: а) особою, яка має право на її подання - ОСОБА_3 як особою, якій було відмовлено в задоволенні клопотання щодо проведення слідчої дії; б) до належного суду - Лозівського міськрайонного суду Харківської області (в подальшому Харківським апеляційним судом направлено провадження за скаргою ОСОБА_3 на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Харківської області у зв`язку з неможливістю утворити склад суду для розгляду названого провадження в Лозівському міськрайонному суді Харківської області); в) протягом визначеного КПК України строку (в межах 10 днів із моменту отримання копії оскаржуваної постанови).
За таких обставин, слідчий суддя не мав підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 чи її повернення, у зв`язку з чим вона підлягала розгляду по суті.
Мотиви ж слідчого судді, які пов`язані з констатуванням неналежного формулювання частини вимог скарги та відсутністю підстав для їх задоволення, не є визначеною законом обставиною для повернення скарги з урахуванням того, що ОСОБА_3 оскаржив рішення дізнавача, яке підлягає оскарженню відповідно до положень п.7 ч.1 ст.303 КПК України, з дотриманням вимог щодо підсудності скарги, строку та суб`єкта її подачі, й виходять за межі повноважень слідчого судді при вирішення питання щодо прийнятності скарги до розгляду, оскільки підлягають з`ясуванню та аналізу за результатами розгляду скарги по суті.
Щодо підстав для розгляду скарги ОСОБА_3 за правилами розгляду клопотання про призначення експертизи
ОСОБА_3 було чітко зазначено про те, що ним подається скарга на постанову дізнавача від 18 жовтня 2024 року, яка за своїми змістом, конструкцією та застосованими формулювання відповідає ознакам саме скарги, наведено положення кримінального процесуального закону (п.7 ч.1 ст.303 КПК України), на підставі яких він оскаржив це рішення до слідчого судді та долучено його (рішення) копію, у зв`язку з чим у слідчого судді не було жодних підстав для розгляду скарги ОСОБА_3 не в порядку ст.306 КПК України, а як клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи.
Таким чином, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про повернення скарги ОСОБА_3 , зазначивши її в резолютивній частині як клопотання.
Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.
З огляду на викладене вище та вимоги апеляційної скарги, враховуючи те, що слідчим суддею розгляд скарги по суті шляхом перевірки її доводів не здійснювався, ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 листопада 2024 року про повернення клопотання ОСОБА_3 необхідно було скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 - задовольнити.
Суддя ОСОБА_2