Справа № 739/2756/24
Провадження № 1-кп/739/35/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, у спрощеному провадженні без проведення засідання, за відсутності учасників судового провадження, об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000175від 09.12.2024 року, відносно: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студинка, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого в ФОП ОСОБА_3 на посаді альпеніст-верхолаз, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,- В С Т А Н О В И В: ОСОБА_2 у червні 2021 року, більш точної дати та часу не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва, надав невстановленій слідством особі свої анкетні дані та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документа. В подальшому у невстановлений день та час, перебуваючи у відділенні Нової Пошти №7 в м. Чернігів, при отриманні посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого ТСЦ 7444 від 30.06.2021, категорії В, на своє ім`я, сплатив невстановленій особі за виготовлення вказаного документа грошові кошти в сумі 12000 грн. Зазначене посвідчення водія, він мав намір використовувати при керуванні транспортними засобами.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-24/16155-ДД від 12.12.2024 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 7444 від 30.06.2021 на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

У подальшому, 07.12.2024, о 16 год. 17 хв., він, керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем марки Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , напроти будинку №41, який розташований за адресою: вул. Центральна, с. Об`єднане, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області. При цьому діючи умисно, достовірно знаючи, що він не складав теоретичний та практичний іспит у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС України, як наслідок - не отримував у встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», надав поліцейському, а саме інспектору сектору реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області майору поліції ОСОБА_4 завідомо підроблений документ - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 7444 від 30.06.2021 на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-24/16155-ДД від 12.12.2024 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 7444 від 30.06.2021 на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України. Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у пособництві до підроблення посвідчення водія, тобто офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а також у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Разом із обвинувальним актом прокурор подав до суду заяву підозрюваного ОСОБА_2 ,складену в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої останній визнає свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини та надає добровільну згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначає встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд, вивчивши обвинувальний акт, ознайомившись з матеріалами об`єднаного кримінального провадження №0000175від 09.12.2024 року враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_2 свою вину визнав та не оспорює обставини встановлені органом досудового розслідування, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_2 , за вчинення вказаних кримінальних проступків суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює. Крім того суд враховує щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю кримінального проступку, що відповідно до статті 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання, та відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання. За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_2 , як за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України, а так і за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафів в розмірі у межах санкцій частини п`ятої статті 27, частини першої статті 358, частини четвертої статті 358 КК України, оскільки саме такі покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України згідно частини другої статті 12 КК України належить до кримінальних проступків. Санкцією частини першої статті 358 КК України передбачено покарання за вчинення даного кримінального проступку у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Пунктом 2 частини першої статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Як вбачається зі змісту обвинувачення, оголошеного ОСОБА_2 , та матеріалів кримінального провадження, кримінальний проступок, передбачений частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України був вчинений ним у червні 2021 року, тому на час розгляду даного кримінального провадження строк давності, передбачений пунктом 2 частини першої статті 49 КК України, минув. Частиною п`ятою статті 74 КК України передбачено, що особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно звільнити від призначеного йому покарання за частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності. На підставі статті 124 КПК України процесуальні витрати, здійснені в ході досудового розслідування на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи у розмірі 1591 грн. 80 коп. суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 в дохід держави. Згідно частини четвертої статті 174 КПК України арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10.12.2024 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , котре належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно скасувати. Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та DVD-R диск із відеозаписами, слід залишити в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 174, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України та частиною четвертою статті 358 КК України. Призначити ОСОБА_6 у покарання за частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень та звільнити його від цього покарання на підставі пункту 2 частини першої статті 49, частини п`ятої статті 74 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності. Призначити ОСОБА_2 покарання за частиною четвертою статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі 45 (сорок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи у розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок. Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10.12.2024 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати. Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та DVD-R диск з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000175від 09.12.2024 року. Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1