Справа № 729/1667/24
1-кп/729/165/24 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

26.12.2024 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та достовірно обізнаним про введений на всій території України згідно Указів Президента України воєнний стан, під час призову громадян за мобілізацією у відповідності до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, пройшов 08.07.2024 медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, за результатами якого постановою військово-лікарської комісії його визнано придатним за станом здоров`я до військової служби, за відсутності обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали ОСОБА_3 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05 год. 00 хв. 09.07.2024 шляхом вручення йому 08.07.2024 під розписку бойової повістки для проходження військової служби за мобілізацією, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи повідомленим про наслідки неявки, маючи можливість прибути до вказаного навчального центру та не маючи підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин відмовився від проходження військової служби за мобілізацією та умисно не прибув у визначені повісткою дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ухилився від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної 24.02.2022 згідно з Указом Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на особливий період, а саме в період воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», термін дії якого в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 №271/2024 воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб, тим самим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вимоги Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію».
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Відповідаючи на запитання зазначив, що 08.07.2024 неподалік від свого господарства побачив військових серед яких був ОСОБА_7 , які попрохали надати їм паспорт, а потім повезли до ТЦК та запропонували пройти ВЛК. Пройшовши огляд лікарів отримав висновок про придатність його до служби. Повернувшись до ТЦК військові йому повідомили, що 09.07.2024 він о п`ятій годині ранку повинен прибути до ТЦК та відпустили додому, але наступного для він не прибув до ТЦК для направлення для подальшого проходження служби по мобілізації, оскільки послухався матір, яка заборонила йому проходити службу. Після дослідження доказів, виступаючи в судових дебатах ОСОБА_3 визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю та вказав, що має намір проходити військову службу по мобілізації.
Незважаючи на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , військових ІНФОРМАЦІЯ_2 , які пояснили, що ОСОБА_3 був доставлений до ТЦК та був направлений на проходження військово-лікарської комісії, яку пройшов, також пройшов психологічний тест та підписав всі документи. Останній був визнаний обмежено придатним до військової служби. ОСОБА_3 була вручена «бойова» повістка для проходження військової служби за мобілізацією та попереджено про кримінальну відповідальність за неявку. Повідомлено, що 09.07.2024 йому необхідно о п`ятій годині ранку з`явитись до ТЦК для подальшого проходження служби. Згодом прийшла його мати та повідомила, що ОСОБА_9 не буде проходити службу. У вказану в повістці дату та час ОСОБА_3 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом тижня військові ТЦК приїздили за адресою місця проживання ОСОБА_3 , попереджали про наслідки неявки, але останній категорично відмовився проходити військову службу;
свідок ОСОБА_10 , мати ОСОБА_3 вказала, що 08.07.2024 військові ТЦК забрали ОСОБА_3 для проходження ВЛК. З висновком військово-лікарської комісії вона не погодилась та відмовила сина йти на військову службу, так як він має ряд захворювань;
довідкою №138/1423 військово-лікарської комісії від 08.07.2024 згідно якої після проведеного медичного огляду ВЛК від 08.07.2024 на підставі статті 31 б, 62 в графи 11 Розладу хвороб визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спец спорудах;
оригіналом бойової повістки для проходження військової служби, яку вручено ОСОБА_3 під розписку 08.07.2024 о 15 год. 20 хв.;
рапортом старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи, актом про неявку військовозобов`язаного по повістці та повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 від 01.08.2024 №1в/2/3447 про вчинення кримінального правопорушення, в яких зазначено, що ОСОБА_3 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 08.07.2024 о 15 год. 20 хв. була вручена під підпис повістка по мобілізації для відправки мобілізованого до НОМЕР_1 окремої мотопіхотної бригади з прибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05 год. 00 хв. 09.07.2024. ОСОБА_3 у визначений час не прибув та не повідомив причини неявки;
рапортом начальника СВ ВП №2 (м.Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 15.08.2024,з якого видно, що в ході перевірки повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що ОСОБА_3 не прибув по бойовій повістці у визначений час, а саме: 09.07.2024 о 05:00 год. для відправки по мобілізації в 152 ОМП без поважних на те причин;
витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.08.2024, з якого вбачається, що до ЄРДР були внесені відомості про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією за ст. 336 КК України;
копією облікової картки до військового квитка ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 згідно якої ОСОБА_3 призовною комісією при військовому комісаріаті в Бобровицькому ( Ніжинському) районі Чернігівської області визнаний обмежено здатним до служби та зарахований в запас 05.01.2007. Висновком воєнкома від 02.10.2008р про те, що ОСОБА_3 визнаний обмежено здатний у воєнний час. Згідно графи 19 Облікової картки, ОСОБА_3 прийняв військову присягу 08.07.2024;
листами КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» Чернігівської обласної ради КНП Чернігівський ОЦЕМД та МК від 15.08.2024 за №№ 903,904 з яких вбачається, що на телефон «103» Центральної оперативної диспетчерської з 01 липня по 16 серпня 2024 року, в тому числі і безпосередньо 09 липня 2024 року викликів за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано;
Листом КНП «Бобровицька опорна лікарня» №343 від 19.08.2024 підтверджено, що в період часу з 01.07.2024 по даний час ( 19.08.2024) ОСОБА_3 за медичною допомогою до КНП «Бобровицька опорна лікарня» не звертався.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 не вручали йому під розписку бойову повістку 08.07.2024 для подальшого проходження військової служби в НОМЕР_1 ОМПБР не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищезазначеними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а також чіткими та послідовними показами свідків військовослужбовців ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які підтвердили в судовому засіданні, що безпосередньо обвинуваченому 08.07.2024 під розписку вручали бойову повістку та роз`яснювали що йому необхідно буде з`явитися на наступний день 09.07.2024 о п`ятій годині ранку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого проходження служби, однак на вказану дату ОСОБА_3 не з`явився. Вони також приїжджали до нього додому та роз`яснювали наслідки ухилення від проходження військової служби і можливість притягнення його до кримінальної відповідальності, але ОСОБА_3 і після їх розмови не з`явився для проходження військової служби, про що були складені відповідні документи.
Покази вищезазначених свідків узгоджуються, як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження. Будь-яких даних про те, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зацікавлені у розгляді кримінального провадження на користь органів досудового розслідування або з будь-яких підстав залежні від них, або мали б підстави обмовити обвинуваченого, в суді не встановлено.
Оцінивши вищевказані докази, які є належними та допустимими та які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при збору даних доказів не було встановлено, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 і його дії вірно кваліфікованими за ст.336 КК України, якухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до ст.ст. 66,67 КК України судом не встановлено.
Суд вважає, що визнання ОСОБА_3 , вини у вчиненні кримінального правопорушення після дослідження доказів, в судових дебатах, не є підставою для визнання судом обставиною, яка пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки до промови в судових дебатах ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнавав. У Постанові Верховного Суду у справі № 199/6365/19 суд зазначив, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні особи виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.
Дій, які б свідчили про щире каяття у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_3 не вчиняв. Протягом судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 вину не визнавав, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не висловив бажання проходити військову службу за мобілізацією.
Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його вік, сімейний та матеріальний стан, не одружений, не працює, його відношення до вчиненого, за місцем проживання характеризується позитивно, досудову доповідь, стан здоров`я, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, досудову доповідь, впродовж здійснення кримінального провадження до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження військової служби не звертався, в період з 08.07.2024 та по даний час за медичною допомогою також не звертався та приходить до висновку про призначення останньому покарання в межах санкції ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі.
Суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні збройною агресією російської федерації та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Вітчизни, її незалежності й територіальної цілісності, вчинений ОСОБА_3 , умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.
Запобіжний захід не обирати. Строк відбування покарання слід рахувати з часу фактичного затримання.
Цивільний позов не заявлений, речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід не обирати. Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1