Справа № 638/1916/25
Провадження №1-кп/638/1341/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001315 від 30.09.2024 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у с. Липчанівка, Ізюмського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, пенсіонера за віком, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 29 вересня 2024 року, близько 09 години 30 хвилин, керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-11183» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по вулиці Лондонська зі сторони вулиці Київська у напрямку вул. Козацька в м. Ізюм, Харківської області.

Під час руху по вказаній вулиці Лондонській, підсудний ОСОБА_3 , діючи необережно, внаслідок неуважності та безпечності, під час виконання маневру повороту ліворуч на вулицю Козацька, не переконався у безпечності маневру, тобто що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,

не надав дорогу транспортному засобу - мопеду марки «Alpha Zs50F» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку по вулиці Лондонська в сторону вулиці Київська в м. Ізюм, Харківської області, та допустив зіткнення з мопедом марки «Alpha Zs50F» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, згідно до яких:

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 16.13 «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч».

Внаслідок зазначених необережних протиправних дій підсудного ОСОБА_3 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та скоєння наїзду транспортного засобу під керуванням підсудного ОСОБА_3 на транспортний засіб під керуванням потерпілого ОСОБА_5 , останньому було заподіяно тілесні ушкодження, а саме : відкритий перелом середньої третини та нижньої третини гвинтоподібного діафізу великогомілкової кістки за зміщенням кісткових уламків, закритого гвинтоподібного перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення підсудним ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, для запобігання настання яких у підсудного ОСОБА_3 не було перешкод технічного характеру в разі виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю та пояснив, що він 29.09.2024, близько 09:30 години керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-11183» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по вулиці Лондонська зі сторони вулиці Київська у напрямку вул. Козацька в м. Ізюм, Харківської області. При зазначених в обвинувальному акті обставинах, він наближаючись до регульованого перехрестя під час здійснення повороту ліворуч в сторону вул. Козацька, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, не переконався у безпеці своїх дій, та допустив зіткнення з мопедом під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП водій мопеду потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження - переломи нижньої кінцівки, у зв`язку з чим його було госпіталізовано до лікарні. Вину визнає повністю, кається у скоєному. Під час досудового розслідування добровільно відшкодував заподіяну матеріальну шкоду потерпілому.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним в повному обсязі дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, визнавши необхідним у судовому засіданні дослідити висновки судово-медичної та судово-автотехнічної експертиз та дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 .

З оголошеного і дослідженого у судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи № 12-14/145Бр/24 від 26.12.2024 вбачається, що при судово-медичної експертизі у потерпілого ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження : відкритий перелом середньої третини та нижньої третини гвинтоподібного діафізу великогомілкової кістки за зміщенням кісткових уламків, закритого гвинтоподібного перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та могли утворитися 29.09.2024 в результаті ДТП.

Також з оголошеного та дослідженого у судовому засіданні висновку судово- автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/37838-ІТ від 24.12.2024 вбачається, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-11183» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України. У діях водія ОСОБА_3 є невідповідність вимогам п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками. У вказаних дорожніх умовах водій ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України. У вказаних дорожніх умовах водій мопеду марки «Alpha Zs50F» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в діях водія ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися б у причинному зв`язку з настанням даної події, а тому водій ОСОБА_5 не мав технічної можливості попередити зіткнення шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 286 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми необережними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який раніше кримінальних правопорушень не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше судимим не був, є пенсіонером за віком та особою похилого віку, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, має постійне місце мешкання, міцні сімейні та соціальні зв`язки, на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває, під час керування транспортним засобом перебував у тверезому стані, що підтверджується відповідним висновком, наданим КНП ІМР «ЦМЛ Піщанської Богоматері», щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 264 від 29.09.2024, відповідно до якого у ОСОБА_3 ознак сп`яніннях не виявлено.

У відповідності до приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнаються : щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Добровільне відшкодування підсудним ОСОБА_3 завданого потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП знайшло своє підтвердження у судовому засіданні з дослідженої відповідної розписки потерпілого ОСОБА_6 щодо відшкодування ОСОБА_3 заподіяної матеріальної шкоди.

Вказані обставини відшкодування підсудним ОСОБА_3 у добровільному порядку зазначеного збитку потерпілому ОСОБА_6 та його розмір, були підтверджені у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 , який наголошував на відсутності у нього до підсудного ОСОБА_3 будь-яких матеріальних претензій, при цьому потерпілий ОСОБА_6 просив суд призначити підсудному ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі та без застосування додаткового покарання. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкцій ст. 286 ч. 2 КК України, з урахуванням приписів ст. 69-1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини вчинення злочину, те що підсудний ОСОБА_3 раніше не засуджувався та до кримінальної відповідальності не притягувався, дані які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання підсудного, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 , позитивну характеристику за місцем мешкання, наявність міцних сімейних та родинних зв`язків, похилий він підсудного, обставин вчинення інкримінованого злочину, наслідки протиправної діяльності підсудного ОСОБА_3 , ступень вини, злочинної участі та характер протиправних дій у вчиненні інкримінованого злочину, його відношення до скоєного, відсутності у потерпілого ОСОБА_6 до підсудного ОСОБА_3 матеріальних претензій, у зв`язку в добровільним відшкодуванням останнім заподіяної матеріальної шкоди, здійснення підсудним ОСОБА_3 , безпосередньо після вчинення ДТП, заходів направлених на усунення наслідків своїх протиправних дії, а саме : добровільне фінансування придбання всіх необхідних призначених медичних препаратів та медичних матеріалів, необхідних для оперативного втручання та лікування ОСОБА_6 , а також те, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено підсудним ОСОБА_3 внаслідок необережних дій, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього приписів ст. 75 КК України, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених приписами ст. 76 КК України.

При призначенні покарання, у відповідності до санкції ч. 2 ст. 286 КК України, передбачена можливість застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк.

Суд вважає за можливе у відношенні підсудного ОСОБА_3 не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк, виходячи з обставин вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, ступеня злочинної участі у вчиненні зазначеного злочину, даних про його особу, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, враховуючи також позицію потерпілого ОСОБА_6 .

Судом також враховується, що введення воєнного стану в Україні, внаслідок віроломного нападу рф на суверену та незалежну Державу Україна та перебування підсудного ОСОБА_3 с. Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області, яке віднесено до території можливих бойових дій та постійно піддається обстрілам з боку збройних сил країни-агресора, в разі загострення оперативної обстановки в регіоні, обумовлює необхідність термінової евакуації цивільного населення в інші регіони країни, у тому числі з використанням автомобільного транспорту, за наявності у водіїв відповідного права ним керувати.

Суд вважає, що таке покарання підсудному ОСОБА_3 відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 не обирався.

Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_3 заподіяної матеріальної шкоди не заявлено у зв`язку з добровільним відшкодуванням підсудним ОСОБА_3 завданого матеріального збитку.

При проведенні судової автотехнічної експертизи експертом державної спеціалізованої установи-Харківський НДЕКЦ МВС України були витрачені кошти в сумі 3183,6 гривен, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності до приписів ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до приписів ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 15.10.2024, з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на вилучені 29.09.2024 під час проведення огляду місця події належні підсудному ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_6 транспортні засоби, відповідно, автомобіль марки «ВАЗ-11183» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопед марки «Alpha Zs50F» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, так як належить підсудному ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази : автомобіль марки «ВАЗ-11183» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопед марки «Alpha Zs50F» реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернуті за належністю, відповідно, водіям ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; виписка з медичної картки стаціонарного хворого №4691 КНП ІМР «ЦМЛ Піщанської Богоматері» на ім`я ОСОБА_6 та рентген знімки, - підлягають подальшому зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3183 гривен 60 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 15.10.2024 на належні засудженому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_6 транспортні засоби, відповідно, автомобіль марки «ВАЗ-11183» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопед марки «Alpha Zs50F» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речові докази : автомобіль марки «ВАЗ-11183» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопед марки «Alpha Zs50F» реєстраційний номер НОМЕР_2 , - залишити за належністю, відповідно, засудженому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 ; виписку з медичної картки стаціонарного хворого №4691 КНП ІМР «ЦМЛ Піщанської Богоматері» на ім`я ОСОБА_6 та рентген знімки, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 393, 395 КПК України, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1