Єдиний унікальний номер № 333/7289/21
Провадження №1-кп/333/98/25
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , перекладачки ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000202 від 18.01.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одружений, маючого повну середню освіту, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження №0000202 від 18.01.2019 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України.

Згідно з обвинувальним актом встановлено, що Згідно з ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових abo дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайд-фільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими. Розповсюдження об`єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь-яка дія, за допомогою якої об`єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об`єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об`єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону, аудіовізуальні твори є об`єктом авторського права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону, охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині першій цієї статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). Так, у 02.06.2016 2015 року ОСОБА_4 вирішив створити Інтернет-сайт з метою отримання прибуткувід розміщеної на сайті реклами. Оскільки самі по собі рекламні сайти не користуються попитом серед користувачів Інтернету, для привернення уваги користувачів ОСОБА_4 вирішив на своїх сайтах надати користувачам можливість перегляду телеканалів в режимі «он-лайн».

Реалізовуючи свій намір, маючи відповідний досвід та навички, використовуючи послуги домен-провайдера « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що надає послуги з підтримання доменів та хостингу, ОСОБА_4 перебуваючи за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому персональний комп`ютер, підключений до всесвітньої мережі загального доступу Інтернет, зареєстрував доменне ім`я (створив веб-сайт) «katalogwb.pp.ua», після чого, діючи умисно, переслідуючи мету отримання прибутку від розміщеної на сайті реклами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення авторських прав, не маючи на те відповідної ліцензії, в порушення Закону України «Про авторське право і суміжні права», розпочав адміністрування та наповнив сайт інформацією, створеною самостійно та скопійованою з інших Інтернет-ресурсів транслювання онлайн телеканалів за допомогою HTML-коду. Створивши відповідний розділ на вказаному сайті за гіперпосиланням «http://katalogwb.pp.ua/oRjiafiH-tv» забезпечивши усім бажаючим користувачам всесвітньої мережі Інтернет можливість перегляду телеканалів, в тому числі телеканалу «2+2», авторське право на які належать компанії ТОВ «1+1 Інтернет» Вартість ліцензійних договорів про надання невиключного суміжного права на використання програм, Телеканалів складає 1 148 ООО гривень 00 копійок, тобто більше ніж в тисячу разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тому є особливо великим розміром матеріальної шкоди, спричиненої власникам авторських прав.

07.03.2019 за фактичним місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований обшук в ході якого було виявлено системний блок комп`ютера, який використовувався для створення сайту «kataIogwb.pp.ua» та його подальше адміністрування.

Згідно висновку експерта комп`ютерно-технічної експертизи головним судовим експертом сектору комп`ютерно-технічних видів досліджень у сфері інформаційних технологій Запорізького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 №5-11 від 28.03.2019 виявлені явні файли текстових документів, які містять тексти, які повною мірою доказують адміністрування ОСОБА_4 сайту: «katalogwb.pp.ua».

Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 176 КК України, а саме: порушення авторського права та суміжних прав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Крім цього зазначив, що не визнає свою провину у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши думку сторін та учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання обвинуваченим, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України як порушення авторського права та суміжних прав, подія якого відбулася з 02.06.2016 до 07.03.2019.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 176 КК України являється нетяжким злочином.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що подія кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 176 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце з 02.06.2016 до 07.03.2019, тобто на даний час минуло більше 3 років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 176 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 176 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового кримінального правопорушення чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються із залучення експерта при проведенні судової експертизи: №5-11 від 28.03.2019 - вартість якої складає 2574 грн.

Враховуючи вищевикладене, підлягає відшкодуванню у якості процесуальних витрат з обвинуваченого ОСОБА_4 , витрати за проведення судової експертизи.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності задовольнити.

Закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 176 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 2574 грн.

Речові докази:

комп`ютерний блок у корпусі сірого кольору без інвентарного номера марки «Philips»; мобільний телефон «LG» з сім-картою «Vodafone» та сім-картою «Київстар»; маршутиризатор у корпусі білого кольору «ТР-Link»; утримувач сім-карти «Київстар» - повернути ОСОБА_4 ..

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1