Справа № 211/496/23
Провадження № 1-кс/211/1049/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради в особі голови ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000004,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000004 за ч. 3 ст. 197-1 КК України.

В обгрунтування скарги зазначили, що 03.05.2024 року виконавчим комітетом Довгинцівської районної в місті ради було отримано постанову слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0000004 від 13.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України. З даною постановою виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради категорично не згоден, та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України. Зазначили, що приватним нотаріусом ОСОБА_4 Криворізького районного нотаріального округу протиправно здійснено державну реєстрацію права власності на комплекс, розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 . Окрім неправомірної реєстрації права власності проведеної нотаріусом, було здійснено самочинне будівництво споруди ремонтної майстерні та мийки на земельній ділянці в Довгинцівському районі, що не була відведена для цієї мети та самовільне зайняття земельної ділянки. В оскаржуваній постанові не зазначено в яких саме матеріалах кримінального провадження містяться докази, які могли б правомірно свідчити стосовно того, що самовільно побудована будівля існувала що до 5 серпня 1992 року. Висновок слідчого відносно відсутностьі ознак самочинного будівництва та як наслідок самовільного зайняття земельної ділянки є безпідставним та необгрунтованим. З огляду на законодавчі положення суть самовільного зайняття земельної ділянки вбачається у зайнятті та використанні особою чужої земельної ділянки без законних на те підстав, тобто за відсутності оформленого у встановленому порядку права власності чи іншого права на землю. Зокрема, до самовільного зайняття належить користування наданою земельною ділянкою до здійснення відведення землі в натурі (на місцевості) та одержання й реєстрації документа, що посвідчує право на землю. Під самовільним зайняттям земельної ділянки необхідно розуміти лише фактичне заволодіння та (або) користування чужою земельною ділянкою, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому порядку не надавалась у користування (постійне, оренда, земельний сервітут), або не передавалась у власність. Злочин. Передбачений ч. 3 чт. 197-1 КК України, визнається закінченим не з моменту зведення готової будівлі або споруди, а з початку ведення будівельних робіт на самовільно зайнятій земельній ділянці. Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради вважає, що оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Так, у постанові слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000004 від 13.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України слідчий вказав про те, що суспільне небезпечне діяння не містить складу злочину, протилежне не встановлено, проте не зазначив жодної з них підстав. Крім того, слідчий обмежився лише посиланням на відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, при цьому не зазначивши в чому саме полягає його відсутність. Тому вбачається, що слідчий СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області неповно та однобічно провів досудове розслідування та передчасно дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. У зв`язку з чим, виконком Довгинцівської районної у місті ради просить постанову слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.10.2023 про закриття кримінального провадження № 0000004 від 13.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України скасувати.

Представник скаржника ОСОБА_6 звернулася із заявою, про розгляд скарги без її участі, постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000004 від 13.01.2023 року, просила скасувати.

Слідчий ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду із письмовим запереченням у якому просив розглядати скаргу без його участі з урахуванням письмового заперечення, в обгрунтування якого зазначив, що постанову про закриття кримінального провадження вважає обгрунтованою. Так в скарзі не зазначено які дії на думку заявника не виконав слідчий, тим самим не провів розслідування в повному обсязі, а тільки формально описано статті норм ЦК України, КПК України, ЗК України. При цьому скаржником не зазначено, які саме порушення на його думку допущені слідчим та особами, які добудували об`єкт незавершеного будівництва. При цьому скаржник залишає без уваги та належної оцінки обставини, які приведені в постанові слідчого про закриття як аргумент, а саме, що згідно вилученої в ході досудового слідства реєстраційної справи на комплекс будівель та Державного реєстру речових прав, було встановлено, що фактично мало місце добудова (капітальний ремонт) об`єкту незавершеного будівництва (літ. Б-2),яке фактично було збудоване до 5 серпня 1992 року, та виявлено порушення, допущені реєстратором при реєстрації об`єкту нерухомого майна в нежитловому комплексі будівель за адресою АДРЕСА_1 . В адресу органів досудового слідства, від Відділу з питань Державного архітектурно будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради, будь які повідомлення про порушення норм будівельного законодавства не надходило, документи реагування не складалися та не скеровувалися за належністю. Тобто має місце порушення процедури введення в експлуатацію та належне оформлення добудованої споруди, яке входить до компетенції контролюючих органів та власника земельної ділянки. З метою усунення виявлених порушень необхідно здійснити правову оцінку рішень органів нотаріату, ФОП ОСОБА_8 , які вирішуються та скасовуються в судовому порядку. Ні одного з вище зазначених заходів не було вчинено ні скаржником ні іншими уповноваженим на це органом. До компетенції органів досудового слідства данні функції не відносяться.

Суд, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження № 0000004, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

З матеріалів скарги та кримінального провадження вбачається, що 13.01.2023 року на підставі заяви Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 197-1 ч. 3 КК України та розпочато досудове розслідування за фактом самовільного будівництва будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

28.10.2023 року слідчим СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000004 від 13.01.2023 року у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 даного Кодексу, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень Глави 24 КПК України, закриття провадження є формою закінчення досудового розслідування і здійснюється у випадку наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого або дізнавача, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в своїй сукупності.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають подальше провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, підставою для закриття кримінального провадження слідчим зазначено те, що згідно вилученої в ході тимчасового доступу реєстраційної справи на комплекс будівель та Державного реєстру речових прав, було встановлено, що фактично мало місце добудова (капітальний ремонт) об`єкту незавершеного будівництва літ. Б-2, яке фактично було збудоване до 5 серпня 1992 року, та порушення, допущені реєстратором при реєстрації об`єкту нерухомого майна в нежитловому комплексі будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а також із матеріалів кримінального провадження, слідчим не було здійснено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на збирання та дослідження обставин, передбачених ст.91 КПК України, як того вимагає ст.92 та ст.93 КПК України.

Порядок будівництва нерухомого майна врегульовано відповідними нормативними актами, а саме: ЗК України; ЦК України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, ознаками самочинного будівництва є:

- об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку;

- відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва;

- створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом.

Наведену правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 10.01.2019 у справі № 915/1376/17, від 24.07.2019 у справі № 910/10932/17, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26-32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У скарзі скаржник посилається, що було здійснено самочинне будівництво споруди ремонтної майстерні та мийки на земельній ділянці в Довгинцівському районі, що не була відведена для цієї мети та самовільне зайняття земельної ділянки.

Диспозицією ч. 3 ст. 197-1 КК України передбачена відповідальність за самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті (самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику).

На думку слідчого судді, постанова слідчого є передчасною, тому що не були виконані всі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення обставин події кримінального правопорушення.

Із аналізу постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів цього кримінального провадження встановлено, що слідчим із слідчих дій 13.02.2023 року було здійснено лише тимчасовий доступ до документів реєстраційної справи на нежитлову будівлю (комплекс будівель), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебували у володінні КП «Криворізьке БТІ`ДОР.

Так, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 28.10.2023 року вмотивована на підставі аналізу документів отриманих в ході тимчасового доступу та відомостей отриманих з Державного реєстру речових прав, а саме щодо незавершеного будівництва літ Б-2, яке фактично було збудоване до 05.08.1992 року та яке не було враховане до складу комплексу через порушення, допущені реєстратором при реєстрації об`єкту нерухомого майна в нежитловому комплексі будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Проте із матеріалів кримінального провадження не вбачається відомостей, які б свідчили, що незавершене будівництво літ Б-2, яке не раніше 29.02.2008 року було добудовано (капітально відремонтовано ) існувало, ще до 05.08.1992 року.

В той же час, слідчим не було вчинено жодних слідчих дій щодо огляду місця події, а саме території забудови зі спеціалістами щодо визначення меж земельної ділянки, чи відповідає фактичне землекористування правовстановлюючим документам, площі забудови, та чи не здійснювались прибудови до споруди.

Із технічного паспорту виданого 22.07.2021 року ФОП ОСОБА_8 , вбачається, що площа ремонтної майстерні, мийка з АБК, літера «Ж» становить 438,9 кв.м., площа земельної ділянки під забудовою ремонтної майстерні, мийка з АБК, літера «Ж», становить 257,8 кв.м.

Із матеріалів архівної справи № 8244 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що площа об`єкту будови «Бокси, Побутовий корпус» літера «Б2» становить 431,2 кв.м., та площа земельної ділянки під даною будовою становить 256,2 кв.м.

Крім того слідчим не були перевірні правові підстави використання земельної ділянки на якій знаходиться ремонтна майстерня, мийка з АБК, літера «Ж», та її цільове призначення.

Вищевикладене, на думку слідчого судді, свідчить про те, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні проведено поверхнево, без з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження; слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження в повній мірі не виконані всі необхідні слідчі та процесуальні дії для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а тому скаргу слід задовольнити, постанову слідчого СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 28.10.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000004 від 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, скасувати та направити матеріали для подальшого розслідування.

Керуючись ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

cкаргу Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради в особі голови ОСОБА_3 , - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 28.10.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000004 від 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження направити до СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1