Справа № 298/2037/24
Номер провадження 1-кп/298/131/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 20 червня 2024 року,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Малий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, судимого: вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2022 року за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин (22.12.2022 знятий з обліку у зв`язку з відбуттям покарання),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 зобов`язаний відповідно до судового наказу Перечинського районного суду в Закарпатської області від 29.01.2020 сплачувати кошти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 27.12.2019 до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, з метою невиконання даного обов`язку та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки, будучи працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, за послугами в центр зайнятості населення не звертався та на обліку, як зареєстрований безробітній не перебуває, на виклики державного виконавця не реагує, злісно, систематично у період часу із 02.05.2022 по 01.11.2024 ухилявся від сплати встановлених судовим наказом коштів на утримання свого сина (аліментів) до досягнення дитиною повноліття.

Зазначені умисні незаконні дії ОСОБА_3 спрямовані на злісне ухилення від сплати встановлених судовим наказом коштів на утримання дитини призвели до виникнення заборгованості, яка за період часу із 02.05.2022 по 01.11.2024 становить 43 872,50 (сорок три тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні 50 копійок, що перевищує сукупно суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, а саме: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

У надісланому до суду обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, прокурором ОСОБА_6 з посиланням на ч.1 ст.302 КПК України зазначено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 від 21 листопада 2024 року, в якій він зазначає про беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України; згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження, роз`яснення йому змісту встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_7 , що стверджується її власним підписом у заяві ОСОБА_3 від 21 листопада 2024 року.

До обвинувального акта додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_8 , в якій вони зазначають про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження, роз`яснення їм змісту встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про їхню обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні; не заперечення проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 грудня 2024 року постановлено призначити судовий розгляд даного обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.

За вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому проступку, повністю доведена за результатами спрощеного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_7 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, не оспорює, з такими згоден, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні ним винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він молодий за віком, неодружений, працездатний, ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, має місце реєстрації та постійного проживання, за яким характеризується посередньо, за даними наявної документації на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання та обставину, що таке покарання обтяжує.

Суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_3 вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та йому було призначено покарання у виді громадських робіт, однак він знову вчинив аналогічне правопорушення, що свідчить про те, що обвинувачений для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став, у зв`язку з чим покарання у виді громадських робіт є неефективним та недостатнім для його виправлення.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд прийшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.1 ст.164 КК України у межах, встановлених у санкції вказаної частини ст. 164 КК України, у виді пробаційного нагляду.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

З огляду на особу обвинуваченого, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, речових доказів нема.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.1-3 ч.2, п.п.3, 4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1