Справа № 136/226/25
провадження №1-кп/136/23/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 21.01.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, непрацюючого, раніше судимого вироком Липовецького районного суду від 25.10.2024 за ст. 390-1 КК України до пробаційного нагляду на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи засудженим згідно вироку Липовецького районного суду від 25.10.2024 за ст. 390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік та покладено, у тому числі у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 59-1 КК України обов?язок у виді періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, ухилився від відбування вказаного покарання за наступних обставин.

Так 28.11.2024 до Вінницького районного сектору N? 3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області надійшов вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 25.10.2024 разом із розпорядженням про його виконання відносно ОСОБА_2

16.12.2024 органом пробації роз?яснено ОСОБА_2 порядок та умови перебування на обліку під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду згідно ст. 49-1 КВК України, а також попереджено про наслідки невиконання обов?язків, покладених судом, та систематичного скоєння адміністративних правопорушень, про що відібрана підписка та інші документи, передбачені наказом №272/5 від 29.01.2019 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов?язаних з позбавленням волі».

Крім того 16.12.2024 представником пробації винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, з якою ОСОБА_2 ознайомлений під підпис.

Незважаючи на проведену профілактичну бесіду ОСОБА_2 19.12.2024 вперше без поважних причин не з?явився на реєстрацію до органу пробації, у зв?язку з чим 30.12.2024 представником пробації винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

У подальшому 02.01.2025 ОСОБА_2 вдруге без поважних причин не з?явився на реєстрацію до органу пробації, у зв?язку з чим 10.01.2025 представником пробації винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України.

У подальшому 16.01.2025 ОСОБА_2 втретє без поважних причин не з?явився на реєстрацію до органу пробації, у зв?язку з чим 17.01.2025 представником Пробації винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Таким чином ОСОБА_2 тричі без поважних причин не виконав обов`язок, покладений на нього вироком суду та який визначено ст. 59-1 КК України.

Причинами невиконання вироку Липовецького районного суду від 25.10.2024 стала зайнятість ОСОБА_2 особистими справами та небажанням виконувати вказане рішення суду.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 3 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, за участі захисника адвоката ОСОБА_3 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, 382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.3 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії проступків, раніше судимого вироком Липовецького районного суду від 25.10.2024 за ст. 390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, за місцем проживання характеризується задовільно; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання за наявності обставин, що обтяжують покарання , є рецидив кримінальних правопорушень, тому суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді обмеження волі на певний строк.

Згідно ч. 1 ст.71 КК України ОСОБА_2 слід призначити остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Липовецького районного суду від 25.10.2024, застосувавши правила складання покарань, визначені п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно якої одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч.3 ст. 389 КК України, ст.ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Згідно ч. 1 ст.71 КК України ОСОБА_2 призначити остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Липовецького районного суду від 25.10.2024, застосувавши правила складання покарань, визначені п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати починаючи з дня прибуття і постановлення на облік засудженого у виправному центрі.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, у порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4