Провадження по справі № 1-кс/752/9215/24
У Х В А Л А

іменем України

"27" листопада 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002298 від 06.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,-

за участю:

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

встановив:

22 листопада 2024 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2024 (справа № 752/23868/23, провадження № 1-кс/752/6282/24) на автомобіль BMW X5, н.з. НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання представник ОСОБА_3 зазначив, що 30.07.2024 у межах кримінального провадження № 0002298 від 06.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено автомобіль BMW X5, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді від 15.08.2024 накладено арешт вищезазначене майно та документи з метою їх збереження, як речових доказів. Між тим, вказане майно та документи не є знаряддям вчинення злочину, яке зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи об`єктом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0002298 від 06.10.2023. Тобто, належний ОСОБА_4 автомобіль та документи не відповідають критеріям ст.98 КПК України, а тому арешт накладено безпідставно. Також представник ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_4 не є підозрюваною у кримінальному провадженні і наявність арешту перешкоджає мирно володіти належним їй майном, розпоряджатися та користуватися ним.

В судовому засіданні представник власника майна - ОСОБА_3 клопотання підтримав, надав відповідні пояснення та просив клопотання задовольнити.

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , який здійснює процесуальне керівництво у вищезазначеному кримінальному провадженні, подав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі у судовому засіданні, не заперечував проти скасування арешту із зазначеного у клопотанні автомобіля і документів на нього.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи представника власника майна, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю, який має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002298 від 06.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

30.07.2024 року, слідчими у кримінальному провадженні № 0002298 від 06.10.2023 на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва були проведені санкціоновані обшуки, у тому числі за місцем про проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено автомобіль BMW X5, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 , що на момент обшуку знаходився у дворі будинку АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 30.07.2024 вищевказане майно та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002298 від 06.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2024 (справа № 752/23868/23, провадження № 1-кс/752/6282/24) накладено арешт у тому числі й на автомобіль BMW X5, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Задовольняючи клопотання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з того, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій чи набуто кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою їх збереження як речових доказів на них накладено арешт.

З копії свідоцтва про реєстрацію права власності встановлено, що автомобіль BMW X5, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Надаючи оцінку правомірності обмеження (подальшого обмеження) власника транспортного засобу ОСОБА_4 можливості реалізації нею права власності щодо вказаного майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, що передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

У практиці ЄСПЛ неодноразово зазначалось, що таке втручання держави у права особи повинно здійснюватися на підставі закону

Крім того, статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

У силу ст. 2 КПК України до завдань кримінального провадження з-поміж іншого віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Главою 2 КПК України встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження до яких, серед інших, віднесені законність (ст. 9), недоторканність права власності (ст. 16).

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, коли арешт накладається з метою збереження речового доказу, він накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, яка визначає, що до речових доказів серед іншого відносять об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих до клопотання матеріалів встановлено, що власником свідоцтва про реєстрацію автомобіля BMW X5, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - є ОСОБА_4 , яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 0002298 від 06.10.2023.

На момент розгляду даного клопотання стороною обвинувачення слідчому судді не надано доказів того, що під час досудового розслідування були встановлені відомості, які можуть свідчити, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу набуті злочинним шляхом, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та/або вони зберегли на собі сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

За вказаних обставин, ризики, які були підставою для арешту зазначеного майна, речей та документів на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано аргументами, які викладені у клопотанні.

Виходячи з того, що стороною обвинувачення, не спростовані аргументи власника майна, що піддане арешту майно має законне походження, відсутні дані, що були здобуті відомості, для віднесення автомобіля і свідоцтва до речових доказів, подальше застосування щодо нього зазначеного заходу забезпечення не відповідає положенням ст. 170 КПК України.

Також, враховуючи тривалість досудового розслідування, ненадання слідчим та/або прокурором на день розгляду клопотання про скасування арешту належних і допустимих доказів того, що вказане майно має кримінально протиправне походження, подальше перебування його під арештом не відповідає завданням, визначеним ч. 3 ст. 132 КПК України.

З врахуванням вищевикладеного та позиції прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що представник власника майна ОСОБА_3 довів, що у подальшому застосуванні такого заходу як арешт автомобіля і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, які належать ОСОБА_4 потреба відпала, що відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002298 від 06.10.2023 - задовольнити.

Скасувати арешт з автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2024 (справа № 752/23868/23, провадження № 1-кс/752/6282/24).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1