Справа № 215/7448/24
УХВАЛА
22 січня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення покарання у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його,
27 листопада 2024 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання, в якому засуджений ОСОБА_4 просить вирішити питання щодо декриміналізації його діянь за вироками Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024 та Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).
В судовому засіданні прокурор проти приведення покарання у відповідність до Закону № 3886-ІХ від18 липня 2024 року не заперечує.
Засуджений ОСОБА_4 та представник ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» у судове засідання не з`явились.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з пунктами 13, 14 ч.1 ст.537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, інші питання про всілякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2023 ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо засуджений не вчинить нового злочину.
Вирок набрав законної сили 05.06.2023.

Крім того, вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024 ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2023, та остаточно призначити до відбуття 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 09.05.2024.

Також вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним за попереднім вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024 у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі (справа №212/2019/24), остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 01.10.2024.

Початок строку 08.05.2024, кінець строку 08.06.2029.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений у статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином, станом на 09.08.2024 час набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 302 грн. 80 коп. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3028 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Указане положення цілком узгоджується з вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив не пізніше 29.03.2023 із заподіянням потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 5432,75 грн.

Відповідно до Податкового кодексу України, сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється законом України про Державний бюджет України на конкретно визначений рік.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року становив 1342 грн. 00 коп. (2 684 грн. розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період становлять суму у розмірі: 1 342 грн. 00 коп. х 2 = 2 684,00 грн.

Враховуючи що розмір таємно викраденого чужого майна, яким заволодів ОСОБА_4 , становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 2684 грн., тому в даному випадку кримінальна караність цього діяння наразі не усунута, а тому не підлягає декриміналізації.

Згідно з вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 09.01.2024, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2450,00 грн.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50% від його розміру 1514 грн.

Таким чином, за змістом положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, розмір викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становить 3028 грн. (1514 х 2).

Враховуючи, що вартість майна, яким протиправно заволодів ОСОБА_4 із заподіянням потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2450,00 грн., була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн., суд вважає, за необхідне звільнити ОСОБА_4 від покарання за вказаним вироком, як таким, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024 кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 вчинив:

1). 04.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 483,33 грн.;

2). 05.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 1083,33 грн.;

3). 06.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 776,67 грн.;

4). 07.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 1100,00 грн.;

5). 08.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 2000 грн.;

6). 09.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 2000 грн.;

7). 10.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 496,67 грн.;

8). 12.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 750 грн.;

9). 13.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 383,33 грн.;

10). 14.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 500 грн.;

11). 15.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 700 грн.;

12). 16.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 1330,00 грн.;

13). 17.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 1458,51 грн.;

14). 18.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 2000 грн.;

15). 19.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 660,00 грн.;

16). 20.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 3166,67 грн.;

17). 21.03.2024 із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму на суму 560 грн.

Отже, згідно зі вказаним вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024, ОСОБА_4 здійснив крадіжку майна за епізодами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 та 17 на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, за епізодом 16, відповідно до вищезазначеного вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024засуджений вчинив крадіжку майна, розмір якого перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, а відтак вчинене ним діяння за вказаним епізодом є кримінально караним та не підлягає декриміналізації.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Покарання призначається за конкретною частиною та статтею КК України. Відповідно, засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024, не розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

За таких обставин, враховуючи, що суд саме звільняє засудженого від відбування покарання відповідно до ч.2 ст.74 КК України і не має повноважень змінювати вирок на стадії його виконання, тому у суду відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024, окремо за епізодами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 та 17 крадіжки, так як покарання судом призначалось не окремо за кожним епізодом крадіжок, а за всіма епізодами з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.185 КК України.

Водночас, суд звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону, а лише передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Так, цим вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024 ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним за попереднім вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024 у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі (справа №212/2019/24), остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України, зарахувавши у строк покарання період попереднього ув`язнення у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, починаючи з 08 травня 2024 року (протокол затримання від 08.05.2024, ухвала слідчого судді від 08.05.2024 р.,справа №216/2967/24).

З огляду на наведене, оскільки за вироками Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024 та Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024 ОСОБА_4 вчинив крадіжки на суму понад два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, то вчинені ним діяння є кримінально караними та не підлягають декриміналізації і, як наслідок, суд не вбачає необхідність звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України за цими вироками.

Водночас, ураховуючи, що вартість таємно викраденого майна за ч.4 ст. 185 КК України за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024 була меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що у зв`язку з усуненням караності такого діяння, засуджений підлягає звільненню від покарання за ч.4 ст.185 КК України, призначеного за цим вироком у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Проте, слід звернути увагу, що зазначеним вироком на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за вирокомЖовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2023 та остаточно призначено до відбуття 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Зазначене, як наслідок, унеможливлює застосування частини 4 ст.70 КК України за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, ч.3 ст. 78 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2023 та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 з 08.05.2024.

Керуючись ст.ст.372, 376, 537,539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 в частині покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024, яким його було засуджено за ч. 4 ст. 185 до 5 (п`яти) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Привести вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Виключити з вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024 посилання на ч. 4 ст. 70 КК України у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2024за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, ч.3 ст. 78 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2023 та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 з 08.05.2024.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя