Справа№ 953/1068/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №0001455 від 19.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

встановив:

В травні 2024, точну дату та час встановлено не було, ОСОБА_4 перебував у складському приміщенні за адресою: м. Харків, вул. Наринська, 23, де проходив стажування, коли в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, дуючи в умовах воєнного стану, введеного в дію на всій території України Указом Президента України ОСОБА_5 №64/2022 від 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжено, впевнившись що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв, тим самим таємно викрав два рулони тканини гіпюр, шо належать потерпілому ОСОБА_6 , вартістю згідно з висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №9802 від 20.11.2024, - 21720,00грн.

Після цього, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у скоєні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення та вірну кваліфікацію його дій за ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Як особа ОСОБА_4 : на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, не працює, характеризується посередньо..

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, що підтверджується висловленням під час розгляду справи щирого жалю з приводу скоєного та осуд своєї поведінки.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі .

При цьому, враховуючи приведені обставини, тяжкість злочину, а також особу обвинуваченого, його вік, враховуючи вчинення одного епізоду злочину, позицію потерпілого висловлену в поданій заяві, який просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, із дотриманням принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Витрати на залучення експерта в сумі 3029,12 грн. суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 174, 349, 370,371 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки .

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3029 грн. 12 коп.

Речовий доказ закупівельний акт залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1