Справа № 138/661/25
Провадження №:1-кс/138/214/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000050 від 02.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане вище клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що сектором дізнання Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 02.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Встановлено, що 01.03.2025 до чергової частини Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, надійшла заява від завідуючого нотаріальної контори ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що 28.02.2025 близько 18 години йому стало відомо, що ОСОБА_5 , житель с. Конищів Могилів-Подільського району Вінницької області, уклав договір постачання електроенергії з Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" в селищі Муровані Курилівці, пред?явивши завідомо підроблений витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021, сформований державним нотаріусом ОСОБА_4 , відповідно до якого він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно договору-купівлі продажу №143 від 11.03.2019 виданого державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6

07.03.2025 під час проведення огляду місця події у приміщенні Михайлецького старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради, яка знаходиться за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район село Михайлівці вулиця Центральна, 37, працівниками поліції Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області було виявлено та вилучено: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021.

Також, дізнавачем 07.03.2025 винесено постанову про приєднання зазначеного документа до справи як речового доказу.

У ході відібрання пояснення у ОСОБА_5 він повідомив, що у 2021 році у нього виникла ідея підробити витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрацію права власності, у зв?язку із тим, що близько 4 років тому він придбав будинок у селі Михайлівці без будь-яких документів. Однак у зв?язку із оформленням різних документів йому потрібно було мати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрацію права власності, він вирішив його підробити, а саме поїхав у місто Вінниця та пішов до грального клубу, адресу грального клубу нажаль не пам?ятає, де винайняв за грошові кошти у сумі 200 гривень комп?ютер на якому самостійно виготовив витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021, а саме на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У підробленому витязі він вказав, що державним реєстратором був державний нотаріус ОСОБА_4 . Маючи підроблений витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021, на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , він вирішив його використати. 07.02.2025 він звернувся до Мурованокуриловецької дільниці «СО Могилів-Подільський ЕМ» з приводу написання заяви про заключення договору з розподілу (передачі) електричної енергії.

Під час прийому йому повідомили, що дана заява може бути подана лише в тому випадку, коли наявні усі відповідні копії документів, а саме: паспорт громадянина України, картка платника податків, витяг із державного реєстру фізичної особи підприємця, свідоцтво про ФОП, виписка про ФОП, податкові та банківські реквізити, документи якими підтверджено право власності чи користування на об?єкти нерухомості. Оскільки у нього були наявні усі документи при собі, він у той же день звернувся із заявою про заключення договору з розподілу (передачі) електричної енергії. У нього прийняли заяву та додатки до неї, а саме копії документів. Під час надання додатків він пред?явив працівникові Мурованокуриловецької дільниці «СО Могилів-Подільський ЕМ» копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021, як документ яким підтверджено право власності чи користування на об?єкт нерухомості. У нього прийняли дану копію витягу з Державного рестру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021. Тому на підставі його заяви про заключення договору з розподілу (передачі) електричної енергії 10.02.2025 було укладено договір МУ-79201 про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_7 , остання повідомила, що її чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється одним із співвласників нежитлової будівлі ремонтної майстерні відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 17.08.2011, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . По даному факту повідомила наступне, що дану нежитлову будівлю ремонтної майстерні її чоловік та його співвласники не продавали та не передавали у користування із 2011 року. Приблизно у кінці лютого 2025 року вона випадково виявила біля нежитлової будівлі ремонтної майстерні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахунок за використану електроенергію на ім?я ОСОБА_5 . Їй це здалося дуже дивним, оскільки ОСОБА_5 взагалі нічого не має до нежитлової будівлі ремонтної майстерні. Тоді вона вирішила звернутися до Мурованокуриловецької дільниці «СО Могилів-Подільський ЕМ» з приводу встановлення усіх обставин які склалися та працівники дільниці повідомили їй, що громадянин ОСОБА_5 , 10.02.2025 заключив договір з розподілу (передачі) електричної енергії за даною адресою. Тоді вона запитала працівників Мурованокуриловецької дільниці «СО Могилів- Подільський ЕМ» на підставі чого було заключений такий догорів, нащо вони їй повідомили, що у даного громадянина наявний витяг із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Задавши їм питання хто здійснював нотаріально-реєстраційні дії, вони їй повідомили, що вказані дії були здійсненні державним нотаріусом ОСОБА_4 . Тоді ОСОБА_9 вирішила зателефонувати до ОСОБА_4 та встановити усі обставини. Зателефонувавши йому та все розповівши, останній не захотів із нею розмовляти.

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 .

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обгрунтування необхідності арешту обумовлюється тим, що витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021, являється предметом вчинення кримінального правопорушення, обставини якого доводяться у межах досудового розслідування.

Крім того, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021, являється речовим доказом у кримінальному провадженні, тому необхідність накладення арешту доцільна для його збереження.

Прокурор клопотання підтримала.

Власник майна подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Не заперечував щодо його задоволення.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, стороною обвинувачення доведено, що вказані вище речі можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметами, що могли бути набутими кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення, що не забезпечить виконання завдання кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчому судді не надано.

При цьому, суд звертає увагу на положення абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України відповідно до якої арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 07.03.2025 під час огляду місця події у приміщенні Михайлецького старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради, яка знаходиться за адресою: вулиця Центральна, 37, село Михайлівці Могилів-Подільського району Вінницької області, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252006228 від 08.04.2021.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору та ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1