Провадження № 11-сс/4823/153/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

представника скаржника - адвоката ОСОБА_7 ,

скаржника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 від 05.02.2025 про закриття кримінального провадження №0000075 від 18.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України. Слідчий суддя вказав на відсутність порушення загальних положень досудового розслідування, за наслідками якого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, тому підстави для його скасування та задоволення скарги відсутні.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Зазначає, що під час вручення йому підозри було порушено право на захист, так як відповідно до ст.52 КПК України, участь захисника у кримінальних провадженнях щодо особливо тяжких злочинів є обов`язковою, проте слідчий не забезпечив присутність адвоката під час вручення підозри. Вказує, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що норми ст.278 КПК України не передбачають обов`язкової участі захисника при врученні підозри, але у ст.42 КПК України зазначено, що підозрюваний має право на адвоката з моменту повідомлення про підозру. У даному випадку, вручення підозри ОСОБА_10 без участі адвоката є незаконним та таким, що порушує право на справедливий судовий розгляд. Також поза увагою слідчого судді лишилось те, що не були допитані всі свідки, які були присутні під час вручення підозри, а саме перекладач, працівники слідчого ізолятора; не був проведений додатковий огляд відеозаписів вручення підозри; не враховано письмові пояснення ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_8 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Як убачається з матеріалів справи, 18 листопада 2024 року на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.11.2024, за заявою ОСОБА_8 від 16.10.2024 до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне провадження №0000075, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України.

Зі змісту ухвали слідчого судді від 01.11.2024 убачається, що ОСОБА_8 , серед іншого, зазначає, що у кримінальному провадженні № 0000087 від 24.05.2022 слідчий ОСОБА_11 , діючи зухвало, використовуючи владні повноваження слідчого у кримінальному провадженні, створюючи нестерпну психологічну атмосферу та психологічний тиск на нього, як особу, яка тримається під вартою та повністю залежить від волі і дій органів державної влади України, у непередбачений процесуальним законом спосіб, не дотримуючись процедури забезпечення належного права особи на захист, як обов`язкової участі захисника у випадках, передбачених КПК України, - 13 листопада 2023 року в приміщенні ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», намагався отримати його підпис під незрозумілим документом, який слідчий ОСОБА_11 усно формував як «вручення повідомлення про підозру».

05 лютого 2025 року старшим слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 18.11.2024 за №0000075, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України.

У своєму рішенні слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_8 , який дотримувався своєї версії обставин події щодо наявності в діях слідчого ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України; як свідка старшого слідчого в ОВС ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 , який повідомив, що до ОСОБА_8 психологічний тиск не вчинявся, нестерпна психологічна атмосфера не створювалася, повідомлення про підозру було вручено відповідно до вимог КПК України, що також підтверджено поясненнями заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_12 . Також було оглянуто та проаналізовано відеозапис від 13.11.2023, на якому зафіксовано процесуальну дію - вручення слідчим ОСОБА_11 повідомлення про підозру ОСОБА_8 , з якого не встановлено обставин, які б свідчили про вчинення присутніми особами протиправних дій та застосування фізичної сили; отримано висновок службового розслідування, проведеного дисциплінарною комісією ГУНП в Чернігівській області, затвердженого 12.12.2024, згідно якого порушення норм чинного законодавства при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 24.05.2022, за ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1 КК України, не знайшли свого підтвердження.

Як правильно зазначив слідчий в оскаржуваному рішенні, з огляду на встановлені в ході розслідування обставини, 13.11.2023 слідчим ОСОБА_11 було повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень, тобто, останній набув статусу підозрюваного і право на участь захисника, зважаючи на положення ст.52 КПК України, якими визначено, що у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів з моменту набуття особою статусу підозрюваного забезпечується обов`язкова участь захисника.

Разом з тим, положення ст.278 КПК України не передбачають обов`язкової участі захисника під час вручення письмового повідомлення про підозру. Правовий статус підозрюваного ОСОБА_8 виник саме з моменту вручення йому повідомлення про підозру, після чого стало обов`язковим проведення слідчих і процесуальних дій за його участю з обов`язковим залученням захисника.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У справі в ході досудового розслідування зібрані усі можливі та допустимі докази, досудове розслідування було здійснене на основі принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні їх переконливості, диспозитивності та безпосередності дослідження показань, речей і документів, а постанова слідчого містить належне та достатнє обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що при винесенні постанови слідчий діяв у межах законодавства, ним були виконані всі необхідні та можливі слідчі дії. Висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, ґрунтуються на вимогах процесуального закону та матеріалах кримінального провадження.

Наведена апелянтом у скарзі мотивація свідчить про те, що особа, яка подала скаргу, у виниклій спірній ситуації вбачає незгоду з механізмом досудового розслідування, яке здійснювалось слідчим, методами такого розслідування, обсягом матеріалів, який був використаний у ході такого розслідування та правовим судженням, постановленим слідчим.

Разом з тим, слід зазначити, що виходячи із положень ст.2 КПК України, котра визначає завдання кримінального провадження, держава не наділяє заявників правом припису для правоохоронних органів щодо конкретних норм кримінального, матеріального або процесуального законів, саме в межах яких, повинно здійснюватись таке провадження.

На це ж звертав увагу і Європейський суд з прав людини при постановленні рішення у справі «Аль Фаєд проти Франції» (Al Fayed v. France) від 02.10.2007, зазначаючи, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Крім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями-слідчими в ході провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у сенсі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, слідчим зібрано і вивчено в повному обсязі необхідні матеріали та, виходячи з зібраних доказів, прийнято вмотивовану постанову про закриття даного кримінального провадження, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів провадження, старшим слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження дані вимоги закону були дотримані.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 від 05.02.2025 про закриття кримінального провадження №0000075 від 18.11.2024, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4