20.12.2024
Справа № 331/4317/23
Провадження № 1-кп/331/238/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» грудня 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 01.06.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільнянськ Запорізької області, громадянки України, який має базову загальну середню освіту, сімейний стан заміжня, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 11.02.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців;

-14.05.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 14.11.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 02.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 10.12.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

- 11.03.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців;

- 29.09.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнена 22.06.2017 року умовно-достроково, невідбутий строк: 22 дні;

- 10.01.2018 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту; звільнена 13.07.2018 року за відбуттям строку покарання;

- 06.09.2018 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 17.02.2022 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт;

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення в тому, що вона 29 травня 2023 року, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Iskarpino», який розташований в ТЦ «Панорама» з адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 109-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці зазначеного магазину, таємно викрала майно, що належить ФОП « ОСОБА_5 », а саме, жіночу сумку «POLINA & EITEPOY», вартість якої становить 1500 гривень, сховавши її до себе під одяг, чим спричинила ФОП « ОСОБА_5 » матеріальну шкоду на зазначену суму.

Після чого ОСОБА_4 зникла з місця скоєння злочину з викраденим майном та розпорядилась ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачена підтримала клопотання прокурора за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просила його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд даного кримінального провадження без його участі.

Розглянувши клопотання по суті, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинила 29 травня 2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 гривень (1342?2=2684).

Як убачається з досліджених матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 в розмірі 1500 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становила 1500 гривень, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 гривень, то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, скоєння ОСОБА_4 29 травня 2023 року таємного викрадення майна, належного потерпілому ОСОБА_5 , вчиненого в умовах воєнного стану, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Згідно з пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином внесені законодавцем зміни, відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, призвели до декриміналізації діяння, а дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

З огляду на те, що Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини у даному випадку є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 01.06.2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

- шкіряну жіночу сумку «POLINA & EITEPOY», яка передана на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи залишити у законного власника за належністю ( а.п. 153-154);

- компакт-диск, який містить відеозапис з камер спостереження, що розташовані в ТЦ «Панорама» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 109-Б, який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 155-156).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1