Справа № 712/2777/25
Провадження № 1-кс/712/1174/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0000751 від 19.02.2025, слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 та погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді інспектора, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000751 від 19.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за фактом одержання підозрюваним неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді інспектора, має військове звання солдат.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Таким чином, ОСОБА_5 обіймаючи зазначену посаду, є працівником правоохоронного органу.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято й непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку й майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно до ст.ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

У розумінні частини 1 статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) солдату ОСОБА_5 , окрім іншого, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе.

Крім того, у розумінні п. п. 1-4 ч. 1 ст. 24 Закону солдат ОСОБА_5 , окрім іншого, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно вжити таких заходів: відмовитись від пропозиції, за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію, залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників, письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника.

Згідно до прим. до ст. 369-2 КК України особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, окрім іншого, визначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону.

Підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, окрім іншого, військові посадові особи Збройних Сил України.

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно з законодавством.

Водночас, ОСОБА_5 , знехтував вказаними вимогами законодавства і одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття службовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідного рішення, за наступних обставин.

Так, 13.02.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_7 звернувся у телефонній розмові до ОСОБА_5 за консультацією щодо виїзду з України закордон на запропоновану йому високооплачувану роботу. При цьому, ОСОБА_7 повідомив про неможливість здійснення такого виїзду через впровадження воєнного стану, а також його перебування в розшуку у ТЦК та СП через порушення правил військового обліку.

Після цього, ОСОБА_5 зазначив, що він має знайомих у одному із черкаських ТЦК та СП і допоможе ОСОБА_7 із зняттям його з розшуку та оформлення йому відповідних документів, для безперешкодного виїзду закордон. Тоді ж, ОСОБА_5 висловив вимогу ОСОБА_7 про необхідність надання йому грошових коштів в сумі 4000 доларів США за його послуги, аргументуючи це досить складним, не зовсім законним процесом.

Обґрунтовуючи вимогу про надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди, останній зазначив, що це є єдиним варіантом уникнути мобілізації та безперешкодно виїхати закордон, з огляду на тяжку ситуацією із поповненням війська та великою ймовірністю потрапити до активної зони бойових дій.

У свою чергу, ОСОБА_5 , використовуючи свої особисті відносини з працівниками одного з ІНФОРМАЦІЯ_3 , мав намір та реальну можливість здійснювати вплив на прийняття рішення вказаними службовими особами щодо виключення ОСОБА_7 з числа осіб які підлягають розшуку, як особи яка ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації.

Вважаючи дії ОСОБА_5 по висловленню вимоги про необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 4000 доларів США кримінально-протиправними 14.02.2025 ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про злочин та у подальшому, в рамках розпочатого досудового розслідування, був залучений правоохоронними органами до конфіденційного співробітництва та у подальшому діяв під їх контролем.

Разом з тим, ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_5 має сталі зв`язки серед працівників ТЦК та СП, а тому має можливість забезпечити здійснення призову ОСОБА_7 на військову службу, навіть за наявності підстав для відстрочки, змушений був погодитися на його пропозицію.

Впродовж 14.02.2025 01.03.2025 ОСОБА_5 періодично контактував із ОСОБА_7 з метою організувати з ним зустріч під час якої отримати неправомірну вигоду у розмірі 4000 доларів США.

01.03.2025 ОСОБА_5 зазначив ОСОБА_7 про необхідність передати йому вказану суму грошових коштів 04.03.2025 у м. Тальне Черкаської області разом із ксерокопіями паспорта, військового квитка, а також фотокартками обличчя ОСОБА_7 .

У подальшому, 04.03.2025 під час телефонної розмови ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , було домовлено перенести зустріч на 05.03.2025 з огляду на відсутність у ОСОБА_7 всієї суму грошових коштів.

У подальшому, 05.03.2025 під час телефонної розмови ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , було домовлено перенести зустріч у м. Черкаси, поблизу банку по вул. Гоголя.

05.03.2025 близько 11:30 на місце зустрічі до ОСОБА_7 прибув товариш ОСОБА_5 ОСОБА_8 , який за його дорученням повинен був отримати від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 4000 доларів США. Враховуючи, що отримання ОСОБА_8 грошових коштів від ОСОБА_7 не було частиною домовленостей із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 не передав ОСОБА_8 вказану суму грошових коштів.

Після цього, під час телефонної розмови ОСОБА_7 і ОСОБА_5 домовились про зустріч у м. Умань цього ж дня, де і відбудеться передача грошових коштів ОСОБА_5 .

Цього ж дня, близько 16:30 ОСОБА_7 прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де згідно попередніх домовленостей із ОСОБА_5 повинна відбутись із ним зустріч, під час якої ОСОБА_7 повинен передати йому 4000 доларів США.

У зазначений час ОСОБА_5 на місце зустрічі не прибув, при цьому наполягав на тому, щоб ОСОБА_7 прибув до АЗС «Сокар», що знаходиться поруч за цією ж адресою.

На виконання вказівок ОСОБА_5 , близько 17:10 ОСОБА_7 прибув до АЗС «Сокар» за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Київська 25а, де зустрівся із ОСОБА_5 .

Під час зустрічі, ОСОБА_5 вкотре запевнив ОСОБА_7 про те, що він особисто займається питаннями щодо виключення ОСОБА_7 із розшуку, як особи яка ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації, а також щодо виготовлення на його ім`я тимчасового військово-облікового документа із яким останній зможе безперешкодно виїхати з України закордон. ОСОБА_9 зазначив, що він особисто здійснюватиме вплив на прийняття рішення службовими особами невизначеного на даний час ТЦК та СП за вказану суму грошових коштів.

Після цього, близько 17:20 за вказаною адресою ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 ксерокопії паспорта, військового квитка, а також фотокартками обличчя ОСОБА_7 , а також неправомірну вигоду у розмірі 4000 доларів США (частина з яких, згідно ст. 273 КПК України, є імітаційними засобами), що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 05.03.2025 становить 166 313 грн., за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування невизначеного на даний час ТЦК та СП за виключення ОСОБА_7 із розшуку, як особи яка ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації, а також щодо виготовлення на його ім`я тимчасового військово-облікового документа із яким останній зможе безперешкодно виїхати з України закордон.

06.03.2025 о 20 год 05 хв ОСОБА_5 було затримано безпосередньо після вчинення злочину у порядку ст. 208 КПК України.

06.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Черкаси, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, який проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді інспектора, раніше не судимому, українцю, громадянину України повідомлено про підозру у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про злочин від 14.02.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.02.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.03.2025;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 05.03.2025;

-протоколом огляду від 05.03.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.03.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.03.2025

-матеріалами виконаних доручень слідчого;

-матеріалами проведення інших слідчих дій, які на даний час неможливо надати з огляду на обмеження до них доступу;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, яке є тяжкими у розумінні ст. 12 КК України. У разі доведення вини, підозрюваному загрожує покарання на строк від 3 до 8 років позбавлення волі, що є достатнім стимулюючим фактором переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний, користуючись зв`язками, здобутими за час проходження військової служби, в тому числі серед працівників правоохоронних органів, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, через прохання чи погрози, або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Серед іншого, протиправна діяльність підозрюваного була викрита за активного сприяння заявника ОСОБА_7 , який у той же час є основним свідком сторони обвинувачення, і який надав викривальні показання щодо вчиненого ОСОБА_5 злочину та приймав безпосередню участь у проведенні комплексу слідчих (розшукових) дій щодо документування його злочинної діяльності.

Разом з тим, викривальні покази щодо ОСОБА_5 надали ОСОБА_10 , яка впродовж останніх декількох років є співмешканкою ОСОБА_5 , а також його товариш ОСОБА_8 , якого ОСОБА_5 мав намір залучити як співучасника вчинення злочину.

Вказані особи, незважаючи на тісні зв`язки з підозрюваним повідомили всі відомі їм обставини вчинення злочину ОСОБА_5 , так як не розділяють його злочинних поглядів.

Враховуючи викладене, перебуваючи на свободі підозрюваний може незаконно впливати на заявника та вказаних свідків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупуз метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, а також намагатиметься незаконно знищити документи та інші докази, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду в цілому.

Викладені доводи дають підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваними штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, з числа військовослужбовців ТЦК та СП, що є потенційними фігурантами цього кримінального провадження, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих підозрюваним захисних версій, чи спотворення/знищення речей та документів, зокрема щодо заявника ОСОБА_7 .

Із урахуванням ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виникли внаслідок дій підозрюваного, жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Разом з тим слід звернути увагу на той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 є/був фігурантом рядку кримінальних проваджень: а саме:

-№ 0005506 за ст. 190 КК України у Рівненському РУП ГУНП в Рівненській області;

-№ 0003235 за ст. 190 КК України у Рівненському РУП ГУНП в Рівненській області;

-№0003520 за ч. 5 ст. 407 КК України (перебуває у розшуку) за фактом нез`явлення понад 1 рік на службу (дезертир). На даний час вирішується питання про об`єднання кримінальних провадження та пред`явлення підозри ОСОБА_5 ще і за цим фактом.;

-У 2020 році вже затримувався за вчинення злочину у порядку ст. 208 КПК України слідчими Дарницького УП ГУНП в м. Києві. Номер кримінального провадження встановлюється.

Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_5 систематично притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, при цьому будучи позбавленим права керування.

Окрім цього, 05.03.2025 безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_5 чинив опір при затримані, втікав з місця події, здійснив наїзд транспортним засобом на працівників правоохоронних органів, що буде предметом додаткового дослідження та кваліфікації дій.

Таким чином, оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрюваний, працездатний, раніше не судимий, характер та обставини вчиненого ним правопорушення характеризують його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень.

Це ж дає підстави вважати, що, підозрюваний, перебуваючи на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічного характеру, у сфері незаконного обігу зброї чи боєприпасів.

При визначенні запобіжного заходу підозрюваному слід врахувати, що дії підозрюваного, як працівника правоохоронного органу, в очах громадськості дискредитують діяльність Держприкордонслужби зокрема та правоохоронних органів в цілому, підривають авторитет та довіру до працівників правоохоронних органів, що сприяє формуванню негативної суспільної думки щодо діяльності правоохоронних органів України та усієї гілки виконавчої влади України, що у свою чергу підриває авторитет держави.

За таких обставин, виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належу процесуальну поведінку підозрюваного та унеможливить спроби останнього ухилитись від виконання вимог та рішень сторони обвинувачення.

Відповідно до п. 4 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до певної категорії осіб, серед яких і раніше не судима особа, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважаю за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, на підставі положень ч. 5 ст. 182 КПК України беручи до уваги аморальність вчинення кримінального правопорушення у період дії правового режиму воєнного стану, визначити підозрюваному заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Саме такий розмір застави на думку органу досудового розслідування буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Разом з тим, у разі внесення застави, вважає за необхідне покласти на

підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання повністю підтримав та просив обрати ОСОБА_5 тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечувала, просила обрати домашній арешт за місцем проживання в місті Києві. Крім того просила дозволити спілкуванні зі свідком ОСОБА_10 , яка є цивільною дружиною підозрюваного. Розмір застави просила визначити в розмірі 20 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження вважає наступне.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000751 від 19.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за фактом одержання підозрюваним неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

06.03.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.03.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Слідчий вказує, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, що вказує на ризик, встановлений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність ризиків, про які зазначили прокурор та слідчий.

Зокрема, слідчий суддя погоджується з тим, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку слідчого судді, лише обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки інші менш суворі запобіжні заходи не досягнуть цієї мети.

Застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи норму статті 182 КПК України, суд приходить до висновку визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що передбачає п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 194-196, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 04 травня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 06.03.2025 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави - 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покласти на ОСОБА_5 зобов`язання:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований м. Черкаси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх родичами.;

- здати на зберігання до ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 .

Для утримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, останній підлягає направленню до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1