Справа № 466/2721/25
Провадження № 1-кс/466/909/25
У Х В А Л А

24 березня 2025року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, відносно якого 29.01.2025 скеровано обвинувальний акт до Залізничного районного суду м. Львова за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ст.ст. ч. 4 ст.358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України,

за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000320 від 11 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, -

в с т а н о в и в:

24.03.2025 слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 ,. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000320 від 11 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащення, інвентарю та піротехнічних виробів (виробів, що містять вибухові речовини або вибухову суміш речовин, призначені для отримання теплового, світлового, звукового ефекту, газу, диму або поєднання таких ефектів у результаті самопідтримуваних екзотермічних хімічних реакцій), що призводять або можуть призвести до травмування тварин; примушування тварин до виконання неприродних для них дій, що призводять до травмувань; нанесення побоїв, травм, отруєння тварин; використання тварин в умовах надмірних фізіологічних навантажень тощо. При проведенні больових процедур обов`язкове застосування знеболюючих препаратів. Забороняється: розведення тварин з виявленими генетичними змінами, що спричиняють їм страждання; розведення тварин зі спадково закріпленою агресивністю; примушування до нападу одних тварин на інших, у тому числі при тестуванні тварин; проведення генетичних змін на тваринах; застосування до тварин фармакологічних та механічних засобів допінгу; інші дії чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.

Окрім цього відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» При поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана: дбати про домашню тварину, забезпечити їй достатню кількість їжі та постійний доступ до води; надавати можливість домашній тварині здійснювати необхідні рухи, контактувати з собі подібними; забезпечувати своєчасне надання домашній тварині ветеринарних послуг (обстеження, лікування, щеплення тощо); негайно повідомляти медичну або ветеринарну установу про випадки заподіяння домашньою твариною ушкоджень здоров`ю людині або іншим тваринам; негайно доставляти домашню тварину, яка вчинила дії, передбачені абзацом сьомим цієї статті, у ветеринарну установу для огляду; запобігати неконтрольованому розмноженню домашніх тварин. Забороняється бити, вбивати, отруювати чи калічити домашніх тварин; дарувати домашніх тварин як призи, нагороди чи премії; завдавати домашнім тваринам болю, страждання або пригнічення; дресирувати тварин у спосіб, що завдає шкоди здоров`ю тварини та її загальному стану; умертвляти тварин шляхом утоплення, задушення, використання електричного струму та речовин, що призводять до отруєння.

Так відповідно до вищевикладеного, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , 11.03.2025 року близько 07 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, використовуючи незначний (нікчемний) привід - раптово виникле неприязне відношення до собаки цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями він здійснює жорстоке поводження з твариною, і призведе у подальшому до загибелі такої тварини, нехтуючи існуючими загальнолюдськими моральними правилами і нормами поведінки у суспільстві у частині відношення до тварин та у порушення ст.ст. 18, 22, Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» якими передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, котрі суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, взяв дерев`яну саморобну биту, яку вирішив використати в якості знаряддя злочину, діючи з особливою жорстокістю та активним способом наніс вказаною дерев`яною битою кілька ударів (не менше чотирьох) у ділянку голови собаки, котра відноситься до хребетних, клас ссавці, при цьому перший удар ймовірно, був нанесений, з переду назад, з права на ліво, подальші удари були нанесені згори вниз і були більш глибшими через відсутність свідомої реакції тварини, чим спричинив останній згідно висновку судово-ветеринарної експертизи від 21.03.2025 №509-16/06 відкриту черепно-мозкову травму, що супроводжувалась крововиливами в м`які тканини голови та руйнуванням кісток лицевого, мозкового відділу черепа, ураження півкуль головного мозку, мозочка, довгастого мозку із порушення функції життєво важливих центрів (дихання, серцево-судинної і вазомоторної регуляцій та ін.). Також слід зазначити що під час заподіяння ОСОБА_4 вищезазначених тяжких тілесних ушкоджень, тварина відчувала біль і страждання, після чого внаслідок отриманих тілесних ушкоджень тварина загинула в короткий проміжок часу. При цьому тяжкі тілесні ушкодження нанесені ОСОБА_4 мають прямий причинно наслідковий зв`язок із смертю тварини.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у жорстокому поводженні з твариною, що відноситься до хребетних, що призвело до загибелі тварини, вчинене з особливою жорстокістю та активним способом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України.

«24» березня 2025 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України ОСОБА_4 .

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події від 11.03.2025, протоколом огляду місця події від 11.03.2025, постановою про визнання речових доказів, постановою про призначення судово ветеринарної експертизи, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , висновком судово ветеринарної експертизи від 21.03.2025 №509-16/06.

Таким чином, зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 обґрунтованою.

Оцінюючи особу підозрюваного ОСОБА_4 та вчиненого ним кримінального правопорушення, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконанням останнім процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою, немає.

З огляду на викладене, з урахуванням всіх перелічених ризиків, слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 надав пояснення з приводу події, яка відбулась, пояснив що цілу ніч вживав алкогольні напої, гавкіт собаки його знервував і він здійснює жорстоке поводження з твариною. Щодо заявленого клопотання не заперечує.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши та перевіривши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000320 від 11 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

«24» березня 2025 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова, ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України ОСОБА_4 .

З пояснень прокурора, копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосуання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.12КК України ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією тварини.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польші»).

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших осіб у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, та схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували останнього, що підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , останній може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, обставини кримінального правопорушення в якому він підозрюється свідчать про його схильність до вчинення злочинів.

При цьому необхідно відзначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, з огляду на незаконний вплив на свідків, можливість переховування від органу досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею враховується сукупність обставин, які визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України; 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, щодо якого відсутні відомості про тяжкі захворювання чи інвалідність; 4) репутацію підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак 29.01.2025 скеровано обвинувальний акт до Залізничного районного суду м. Львова за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України, 5) дані про особу підозрюваного, тяжких хвороб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню його під вартою немає.

Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Враховуючи вищевикладене, на переконання слідчого судді, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, все вищенаведене свідчить про наявність ризиків, встановлених слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з вищевикладеним,слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначенням застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 24 березня 2025року по 22 травня 2025року включно, без визначення застави.

Строк дії ухвали рахувати з 24 березня 2025року по 22 травня 2025року включно.

Утримувати ОСОБА_4 в Державній установі "Львівська установа виконання покарань №19" - м. Львів, вул. Городоцька, 20.

Вручити копію ухвали учасникам процесу та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» - для відома та виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст складено та проголошено 27.03.2025року.

Слідча суддя ОСОБА_1