Справа № 133/2948/24
Провадження №1-кп/132/192/25
Вирок

Іменем України

12 березня 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівці Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 від 23.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Широка Гребля Козятинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, працюючого вантажником м`ясопереробного підприємства, неодруженого, громадянина України, раніше судимого:

-03.12.2003 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3-х років позбавлення волі;

-04.08.2006 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.ст. 69, 289 ч. 2 КК України до 1-го року позбавлення волі;

-23.10.2009 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 289 ч. 2, ст. 15 ч. 2, ст. 289 ч. 2 КК України до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі;

-28.10.2013 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 1020 гривень, який сплачено;

-22.04.2015 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-22.05.2019 Вінницьким районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років, звільненого 11.10.2019 по відбуттю строку покарання;

-05.08.2019 вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 3 міс. позбавлення волі, звільненого 26.12.2023 по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

Згідно із обвинувальним актом у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , який неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, а саме: 1) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2003 за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.08.2006 за ч. 2 ст. 289 КК України до 1 року позбавлення волі; 3) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.10.2009 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 4) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28.10.2013 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1020 гривень; 5) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки; 6) вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 7) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.08.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі; на шлях виправлення не став та вчинив інші кримінальні правопорушення.

Так, 14.08.2024 близько 22 години, під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022 та відповідно до Указу Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 10.11.2024, ОСОБА_4 перебував у господарському приміщенні, що належить його батькові ОСОБА_5 , яке розташоване поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де виявив велику кількість мішків білого кольору з цукром, які належали його батьку. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення частини мішків з цукром, щоб в подальшому їх продати, а гроші, отримані від продажу викраденого майна, використати для власних потреб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 14.08.2024 близько 22 години 30 хвилин із господарського приміщення, що належить його батькові ОСОБА_4 , по одному виніс та заховав на узбіччі дороги у с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області 10 (десять) мішків із цукром вагою 35 кг кожен. Таким чином ОСОБА_4 викрав 350 кг цукру, який належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 поїхав до м. Козятин Вінницької області, де винайняв таксі і повернувся до с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області. Викрадені мішки з цукром ОСОБА_4 на таксі перевіз до м. Козятин Вінницької області, де продав, а гроші від продажу викраденого використав для власних потреб.

Відповідно до висновку експерта від 05.09.2024 № СЕ-19/102-24/17504-ТВ ринкова вартість одного кілограму цукру станом на 14.08.2024 становила 33 ( тридцять три ) гривні 75 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 11812 ( одинадцять тисяч вісімсот дванадцять) гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 19.08.2024 близько 22 години, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022 та відповідно до Указу Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 10.11.2024, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що його батько ОСОБА_5 у належному йому у господарському приміщенні, що розташоване поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , зберігає мішки з цукром, з метою вчинення крадіжки цукру прийшов до зазначеного підсобного приміщення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 19.08.2024 близько 22 години із господарського приміщення, що належить його батькові ОСОБА_4 , по одному виніс та заховав на узбіччі дороги у с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області 9 (дев`ять) мішків із цукром вагою 35 кг кожен. Таким чином ОСОБА_4 викрав 315 кг цукру, який належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 поїхав до м. Козятин Вінницької області, де винайняв таксі і повернувся до с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області. Викрадені мішки з цукром ОСОБА_4 на таксі перевіз до м. Козятин Вінницької області, де продав, а гроші від продажу викраденого використав для власних потреб.

Відповідно до висновку експерта від 04.09.2024 № СЕ-19/102-24/17503-ТВ ринкова вартість одного кілограму цукру станом на 19.08.2024 становила 34 (тридцять чотири гривні ) 04 копійки.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 10722 ( десять тисяч сімсот двадцять дві ) гривні 60 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 20.08.2024 близько 22 години який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022 та відповідно до Указу Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 10.11.2024, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що його батько ОСОБА_5 у належному йому у господарському приміщенні, що розташоване поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , зберігає мішки з цукром, з метою вчинення крадіжки цукру прийшов до зазначеного підсобного приміщення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 20.08.2024 близько 22 години із господарського приміщення, що належить його батькові ОСОБА_4 , по одному виніс та заховав на узбіччі дороги у с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області 10 (десять) мішків із цукром вагою 35 кг кожен. Таким чином ОСОБА_4 викрав 350 кг цукру, який належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 поїхав до м. Козятин Вінницької області, де винайняв таксі і повернувся до с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області. Викрадені мішки з цукром ОСОБА_4 на таксі перевіз до м. Козятин Вінницької області, де продав, а гроші від продажу викраденого використав для власних потреб.

Відповідно до вартості експерта від 04.09.2024 № СЕ-19/102-24/17505-ТВ ринкова вартість одного кілограму цукру станом на 20.08.2024 становила 34 ( тридцять чотири ) гривні 67 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 12134 (дванадцять тисяч сто тридцять чотири ) гривні 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 22.08.2024 близько 21 години, під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022 та відповідно до Указу Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 10.11.2024, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що його батько ОСОБА_5 у належному йому у господарському приміщенні, що розташоване поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , зберігає мішки з цукром, з метою вчинення крадіжки цукру прийшов до зазначеного підсобного приміщення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 22.08.2024 близько 21 години 30 хвилин із господарського приміщення, що належить його батькові ОСОБА_4 , по одному виніс та заховав на узбіччі дороги у с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області одинадцять мішків із цукром вагою 35 кг кожен. Таким чином ОСОБА_4 викрав 385 кг цукру, який належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 поїхав до м. Козятин Вінницької області, де винайняв таксі і повернувся до с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області. Викрадені мішки з цукром ОСОБА_4 на таксі перевіз до м. Козятин Вінницької області, де продав, а гроші від продажу викраденого використав для власних потреб.

Відповідно до висновку експерта від 29.08.2024 № СЕ-19/102-24/16948-ТВ ринкова вартість одного кілограму цукру станом на 22.08.2024 становила 34 ( тридцять чотири ) гривні 37 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 13232 (тринадцять тисяч двісті тридцять дві ) гривні 45 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 46902 (сорок шість тисяч дев`ятсот дві ) гривні 05 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, вказавши, що відображені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності. Повідомив, що здійснив крадіжки мішків із цукром в серпні 2024 року, які належать батькові через те, що у нього не було грошей, він хворів, оскільки в 2023 році він звільнився з місць позбавлення волі. Мішки з цукром ОСОБА_4 викрав, через те, що мав до них вільний доступ, викликав таксі, щоб вивести цей цукор. Викрадений цукор ОСОБА_4 продавав переважно пасічникам по ціні 30-35 грн. за кілограм. За послуги таксі він платив 1000 грн., решту грошей лишав собі, щоб купити одяг і їжу. Викрадені востаннє мішки із цукром ОСОБА_4 повернув батькові.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують його особу, щодо здійснених судових витрати та речових доказів у цьому кримінальному провадженні. Роз`яснивши наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, суд переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розгляд кримінального провадження проведено відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Дослідивши зібрані у справі докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доведена, а саме: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України ці кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами.

Суд погоджується з думкою прокурора, що обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання: визнання вини, щире каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді, правдиві і послідовні показання, які сприяли встановленню обставин у кримінальному провадженні, рецидив злочинів, те що обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, вік обвинуваченого 35 років, те, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, частково відшкодував завдану шкоду.

Також суд бере до уваги зміст висновків досудової доповіді, складної органом пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно із якою ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є високим, враховуючи інформацію, що характеризує його особу, спосіб життя, його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі є неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Беручи до уваги наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 : щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, визнання вини, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді, правдиві і послідовні показання, які сприяли встановленню обставин у кримінальному провадженні, а також враховуючи думки сторін кримінального провадження щодо виду і розміру покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкціями ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, а саме:

-за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто, вчинення, злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто, вчинення, злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;

-за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто, вчинення, злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці;

-за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто, вчинення, злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

За правилами, передбаченими ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, з урахуванням поведінки обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, який в судовому засіданні визнав вину, надав критичну оцінку своїм протиправним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, що свідчить про його щире каяття.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

Згідно із долученим до обвинувального акту реєстром матеріалів досудового розслідування та наданими прокурором суду і дослідженими в судовому засіданні матеріалами у цьому кримінальному провадженні постановою слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 23.08.2024 визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні одинадцять мішків з цукром по 35 кг кожний; мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi», чорного кольору; чоловічі кросівки, сірого кольору, марки «New Balance», розмір 43. Які постановлено передати власникам під зберігальні розписки.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження

Згідно із п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 11.09.2024 (справа №133/2556/24) у вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на тимчасово вилучене майно: одинадцять мішків з цукром по 35 кг кожний; на мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi», чорного кольору; на чоловічі кросівки, сірого кольору, марки «New Balance», розмір 43.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи наведене, вказані речові докази необхідно залишити власникам, скасувавши арешт цього майна.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно із обвинувальним актом та додатково наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні матеріалами, судові витрати у кримінальному провадженні складають: витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/16948-ТВ від 29.08.2024 в розмірі 1514 гривень 56 копійок; витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/17504-ТВ від 05.09.2024 в розмірі 1514 гривень 56 копійок; витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/17505-ТВ від 04.09.2024 в розмірі 1514 гривень 56 копійок; витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/17503-ТВ від 04.09.2024 в розмірі 1514 гривень 56 копійок, всього на загальну суму 6058,24 грн.

Отже, ці судові витрати за проведення експертиз, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню зі ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

Призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

За правилами, передбаченими ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання на виконання цього вироку після набрання вироком законної сили.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (ДСА України, Калинівський район/м. Калинівка, отримувач: ГУК у Вінницькій області м. Калинівка/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0002776, код класифікації бюджету 24060300) процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз згідно із висновком № СЕ-19/102-24/16948-ТВ від 29.08.2024 в розмірі 1514 гривень 56 копійок; згідно із висновком № СЕ-19/102-24/17504-ТВ від 05.09.2024 в розмірі 1514 гривень 56 копійок; згідно із висновком № СЕ-19/102-24/17505-ТВ від 04.09.2024 в розмірі 1514 гривень 56 копійок; згідно із висновком № СЕ-19/102-24/17503-ТВ від 04.09.2024 в розмірі 1514 гривень 56 копійок, всього на загальну суму 6058 гривень 24 копійки.

Речові докази: одинадцять мішків з цукром по 35 кг кожний; мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi», чорного кольору; на чоловічі кросівки, сірого кольору, марки «New Balance», розмір 43, після набрання вироком законної сили - залишити власникам, скасувавши арешт цього майна, накладений згідно із ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 11.09.2024 (справа №133/2556/24).

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Калинівський районний суд Вінницької області.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку у день проголошення його резолютивної частини негайно вручити засудженому, прокурору та іншим учасникам судового провадження, а також не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Калинівського районного суду

Вінницької області ОСОБА_6