ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/281/25 Справа № 697/1654/24 Категорія: ст. 126-1 КУпАП Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Канівського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.12.2023 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК) до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, який змінено в частині призначення покарання ухвалою від 22.04.2024 Черкаським апеляційним судом і призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт

засуджено за ст.126-1 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Обрано ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту взяття під варту.

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим за те, що він порушуючи вимоги статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" (далі Закон), перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «кривдник» з 21.01.2024 по 13.05.2024, неодноразово, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_8 , з якою спільно проживає, тобто дії, виражені у формі психологічного насильства, яке виражається в умисних образах нецензурною лайкою в її адресу та погрозами фізичною розправою. Тим самим він спричинив ОСОБА_8 негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття безпорадності, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості та психологічних страждань (на моральному рівні).

Зокрема, 26.01.2024 о 18 годині, ОСОБА_9 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_8 , а саме умисні дії, що полягали в образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою у її бік, чим порушив вимоги Закону, в зв`язку з чим останньою викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_10 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 04.02.2024 близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_9 знаходячись за адресою: вулиця Центральна, 6.117 в с. Павлівка Черкаського району Черкаської області, вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_8 , а саме умисні дії, що полягали в нанесенні удару ОСОБА_8 , чим порушив вимоги Закону, у зв`язку з чим останньою викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.03.2024 у справі №697/343/24 ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 от. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Крім того, 17.04.2024 о 18 годині, ОСОБА_9 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_8 , а саме умисні дії, що полягали в образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою у її бік, чим порушив вимоги Закону, в зв`язку з чим останньою викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_10 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

Згідно постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2024 у справі № 697/836/24 ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Крім того, 12.05.2024 о 20 годині, ОСОБА_9 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_8 , а саме умисні дії, що полягали в умисних образах нецензурною лайкою у її бік, при цьому вигнав її з будинку, виштовхавши силою на подвір`я, в результаті чого вона ночувала в сараї на закинутому подвір`ї, чим порушив вимоги Закону, в зв`язку з чим останньою викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_10 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.05.2024 у справі № 697/1015/24 ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин.

ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, після вищезазначених подій, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, продовжив систематичне вчинення психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_8 , 17.05.2024 близько 18.00 години перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , почав знову ображати нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою своїй матері ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи №390 від 12.07.2024, потерпіла ОСОБА_8 , на теперішній час виявляє ознаки ситуаційно обумовлених невротичних розладів адаптації, з легко помірно вираженою тривожно-депресивною симптоматикою. Вказані розлади, зважаючи на не психотичний рівень, відсутність ознак хворобливо дезорганізаційної поведінки, не позбавляють її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на теперішній час. Слід зазначити, що вказані розлади за часом виникнення, фабулою переживань, клінічним наповненням знаходяться у причинному зв`язку зі скоєними проти неї протиправними діями. Ситуації агресивного поводження з боку сина ОСОБА_10 в стані сп`яніння в період часу, що досліджується у провадженні були для ОСОБА_8 істотно психотравмувальними, погіршували її соціальне функціонування та якість життя, обумовили формування негативних психоемоційних переживань та змін, а саме: страх за своє життя та здоров`я, тривожні очікування, лякливість, почуття приниженої гідності та образи, обмеженість повноцінного відпочинку, знижений та нестійкий настрій.

Отже, вказаними систематичними насильницькими діями, ОСОБА_9 заподіяв своїй матері ОСОБА_8 систематичних психологічних страждань.

Вимоги апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала та заперечень на них.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить змінити вирок щодо нього на більш м`який, пославшись на те що він свою провину зрозумів та щиро кається. Зауважив, що прокурор запросив йому громадські роботи, що на його думку є доречним, оскільки він має тяжкохворого батька, і мати не в силах самостійно здійснювати за ним догляд.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_11 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на її необґрунтованість

Позиції учасників судового провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- обвинувачений, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , посилавшись на законність вироку.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Зі змісту ст.370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, установлених місцевим судом у порядку ч.3 ст. 349 КПК, а також правильності кваліфікації його дій апеляційний суд не перевіряє, оскільки законності й обґрунтованості судового рішення в цій частині обвинувачений ОСОБА_7 не оскаржує.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України за кваліфікуючими ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Що стосується доводів обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 65 КК та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

При призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та взяти до уваги інтереси потерпілих, які зазнали шкоди.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання, оскільки суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти здоров`я щодо своєї матер, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Також взяв до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд помилково визнав обставиною, що обтяжує покарання, - повторність злочинів, адже ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126 КК, яке за ст. 12 цього Кодексу класифікується як кримінальний проступок, цебто вчинення кримінального проступку повторно не може визнаватися обставиною, що обтяжує покарання.

Утім наведене не впливає на вид покарання, призначений судом у першої інстанції у мінімальному розмірі, передбаченого відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин суд першої інстанції при призначенні покарання, мотивовано вказав, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, адже вказані обставини, що негативно характеризують обвинуваченого, свідчать про його підвищену суспільну небезпечність та явне небажання вести законослухняний спосіб життя.

Щодо доводів апелянта, що підставою для пом`якшення покарання, є та обставина, що йому необхідно здійснювати догляд за хворим батьком, то колегія суддів оцінює їх критично, та вважає їх такими, що не можуть бути підставою для пом`якшення чи зміни виду покарання, що не пов`язане з позбавленням волі. Згідно з характеристикою, виданої виконкомом Степанецької сільської ради ОТГ Беркозівського старостинського округу від 21.05.2024 №14 на ОСОБА_7 (а.с.58), останній проживає за однією адресою із потерпілою у кримінальному провадженні та батьком, має двох братів, що свідчить про наявність інших членів сім`ї, котрі не позбавлені можливості здійснювати догляд за батьком обвинуваченого. Окрім того, в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які підтверджували, що ОСОБА_7 здійснював догляд за своїм батьком.

Твердження апелянта, як на окрему підставу для зміни вироку про те, що прокурор просив призначити йому громадські роботи, а суд призначив покарання у вигляді позбавлення волі, є неспроможними, оскільки спростовуються звукозаписом судового засідання від 06.09.2024. Відповідно до якого вбачаємся, що 06.09.2024 прокурор в судових дебатах просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі.

На переконання апеляційного суду призначене обвинуваченому покарання у виді 1 року позбавлення волі є справедливим, достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, цебто за своїм видом і розміром не є явно несправедливим через суворість.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення, вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3