Справа № 296/2195/25
УХВАЛА

Іменем України

про продовження застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

03 березня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Житомирській області, майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердичів Житомирської області, одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0000898 від 03.12.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Житомирській області, майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у кримінальному провадженні №0000898 від 03.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 24.02.2022 строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась, зокрема Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженого Законом України №4024-ІХ від 29.10.2024, дію правового режиму воєнного стану було продовжено строком на 90 діб, а саме до 08.02.2025.

Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», солдат ОСОБА_4 28.11.2023 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира Окремої президентської бригади від 20.02.2024 № 53-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 2 мінометного відділення 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 та зараховано до списків особового складу цієї військової частини.

Згідно вимог ст. ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, під час проходження військової служби повинен свято та непорушно додержуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Крім цього, відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Однак, військовослужбовець ОСОБА_4 , упорушення вимог вказаних вище нормативно-правових актів, будучи особою, в якої в силу ст. 89 КК України не зняті та не погашені судимості за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України згідно вироків Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 та Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.10.2018, на підставі яких останнього, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, було засуджено до 7 років 1 місяця позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та достовірно знаючи про те, що на території України діє правовий режим воєнного стану, за попереднього змовою групою осіб, а саме спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 02.12.2024 повторно скоїв ряд тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах.

Так, 02.12.2024, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 перебували за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , який під час розмови запропонував їм вчинити розбійний напад на домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою заволодіння майном останнього шляхом проникнення до його житла та заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, а також заволодіння його транспортним засобом, який знаходився в гаражному приміщенні на території цього домоволодіння.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, будучи обізнаними про те, що на території України діє правовий режим воєнного стану, котрий не було припинено та скасовано,02.12.2024, близько 18 год 00 хв, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі марки та моделі ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_3 , червоного кольору, під керуванням останнього, разом прибули до місця проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , із заздалегідь приготовленими для застосування насильства предметами, а саме придбаним у ломбарді в цей же день пневматичним пістолетом «AS6 STI DUTYONE BLOW BACK», а також клейкою армованою стрічкою типу «скотч» сірого кольору.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою та ОСОБА_9 , зайшли до вищевказаної квартири, а останній залишився неподалік місця проживання потерпілого ОСОБА_11 , де спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження спільників у разі виникнення небезпеки викриття їх кримінально-протиправної злочинної діяльності.

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого особами, які раніше вчинили розбій, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи спільно і попередньо узгоджено між собою та з ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні квартири потерпілого ОСОБА_11 та погрожуючи останньому заздалегідь приготовленим пневматичним пістолетом, почали вимагати у нього грошові кошти, при цьому здійснюючи постріли із цього пневматичного пістолету в різні частини тіла потерпілого.

З метою подолання можливого опору потерпілого, за допомогою клейкої армованої стрічки «скотч», ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зв`язали руки ОСОБА_11 та, застосовуючи насильство, почали наносити йому руками та ногами удари в різні частини тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лобі зліва, садна на правій виличній ділянці, синця верхньої та нижньої губи, рани на підборідді, садна в ділянці правого вуха, рани лівої кисті, множинні шкіряні рани правої кисті, садна правого передпліччя та правого колінного суглобу, вертикальних ран на лівому стегні та садна лівої лопатки.

Під час вчинення розбійного нападу на домоволодіння ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном, у ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

З цією метою, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи узгоджено та з корисливих мотивів, взявши до рук ніж, нанесли потерпілому ОСОБА_11 не менше п`яти проникаючих колото-різаних поранень в область лівого стегна, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних ран з пошкодженням кровоносних судин, внаслідок яких останній загинув на місці.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_9 , заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 , а саме грошовими коштами в сумі близько 300 доларів США, золотою обручкою, вартістю 4317 гривень 47 копійок, а також з метою заволодіти транспортним засобом потерпілого, забрали з приміщення квартири ключі від автомобіля марки «ВАЗ 217230», який знаходився в гаражному приміщенні на території домоволодіння ОСОБА_11 та належав останньому.

Виконавши вищеописані дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вийшли з квартири потерпілого на вулицю, де на них очікував ОСОБА_9 , після чого останні направились до розташованого на території вказаного домоволодіння гаражного приміщення, де знаходився належний ОСОБА_11 автомобіль марки та моделі «ВАЗ 217230», д.н.з НОМЕР_4 , сірого кольору, вартістю 137504 грн 46 коп.

Підійшовши до гаражного приміщення, ОСОБА_4 , діючи узгоджено за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, протиправно проникли до гаражного приміщення, після чого виштовхали вказаний автомобіль на вулицю, де ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 разом сіли у цей автомобіль, при цьому останній сів за кермо цього автомобіля та за допомогою ключа завівши двигун, переконавшись відсутністю сторонніх осіб, виїхали з подвір`я та залишили місце вчинення злочину, таким чином незаконно заволодівши зазначеним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом незаконного проникнення до гаражного приміщення ОСОБА_11 , незаконно заволоділи його транспортним засобом марки та моделі «ВАЗ 217230», д.н.з НОМЕР_4 , розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали майнової шкоди на суму 137504 грн 46 коп.

ОСОБА_4 , будучи особою, в якої в силу ст. 89 КК України не зняті та не погашені судимості за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України згідно вироків Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 та Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.10.2018, на підставі яких останнього, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, засуджено до 7 років 1 місяця позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та достовірно знаючи про те, що на території України діє правовий режим воєнного стану, за попереднього змовою групою осіб, а саме спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 02.12.2024 повторно скоїв ряд тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах.

Так, 02.12.2024, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 перебували за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , який під час розмови запропонував їм вчинити розбійний напад на домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою заволодіння майном останнього шляхом проникнення до його житла та заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, а також заволодіння його транспортним засобом, який знаходився в гаражному приміщенні на території цього домоволодіння.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, будучи обізнаними про те, що на території України діє правовий режим воєнного стану, котрий не було припинено та скасовано,02.12.2024, близько 18 год 00 хв, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі марки та моделі ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_3 , червоного кольору, під керуванням останнього, разом прибули до місця проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , із заздалегідь приготовленими для застосування насильства предметами, а саме придбаним у ломбарді в цей же день пневматичним пістолетом «AS6 STI DUTYONE BLOW BACK», а також клейкою армованою стрічкою типу «скотч» сірого кольору.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою та ОСОБА_9 , зайшли до вищевказаної квартири, а останній залишився неподалік місця проживання потерпілого ОСОБА_11 , де спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження спільників у разі виникнення небезпеки викриття їх кримінально-протиправної злочинної діяльності.

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого особами, які раніше вчинили розбій, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи спільно і попередньо узгоджено між собою та з ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні квартири потерпілого ОСОБА_11 та погрожуючи останньому заздалегідь приготовленим пневматичним пістолетом, почали вимагати у нього грошові кошти, при цьому здійснюючи постріли із цього пневматичного пістолету в різні частини тіла потерпілого.

З метою подолання можливого опору потерпілого, за допомогою клейкої армованої стрічки «скотч», ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зв`язали руки ОСОБА_11 та, застосовуючи насильство, почали наносити йому руками та ногами удари в різні частини тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лобі зліва, садна на правій виличній ділянці, синця верхньої та нижньої губи, рани на підборідді, садна в ділянці правого вуха, рани лівої кисті, множинні шкіряні рани правої кисті, садна правого передпліччя та правого колінного суглобу, вертикальних ран на лівому стегні та садна лівої лопатки.

Під час вчинення розбійного нападу на домоволодіння ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном, у ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

З цією метою, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи узгоджено та з корисливих мотивів, взявши до рук ніж, нанесли потерпілому ОСОБА_11 не менше п`яти проникаючих колото-різаних поранень в область лівого стегна, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних ран з пошкодженням кровоносних судин, внаслідок яких останній загинув на місці.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_9 , заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 , а саме грошовими коштами в сумі близько 300 доларів США, золотою обручкою, вартістю 4317 гривень 47 копійок, а також з метою заволодіти транспортним засобом потерпілого, забрали з приміщення квартири ключі від автомобіля марки «ВАЗ 217230», який знаходився в гаражному приміщенні на території домоволодіння ОСОБА_11 та належав останньому.

Виконавши вищеописані дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вийшли з квартири потерпілого на вулицю, де на них очікував ОСОБА_9 , після чого останні направились до розташованого на території вказаного домоволодіння гаражного приміщення, де знаходився належний ОСОБА_11 автомобіль марки та моделі «ВАЗ 217230», д.н.з НОМЕР_4 , сірого кольору, вартістю 137504 грн 46 коп.

Підійшовши до гаражного приміщення, ОСОБА_4 , діючи узгоджено за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, протиправно проникли до гаражного приміщення, після чого виштовхали вказаний автомобіль на вулицю, де ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 разом сіли у цей автомобіль, при цьому останній сів за кермо цього автомобіля та за допомогою ключа завівши двигун, переконавшись відсутністю сторонніх осіб, виїхали з подвір`я та залишили місце вчинення злочину, таким чином незаконно заволодівши зазначеним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом незаконного проникнення до гаражного приміщення ОСОБА_11 , незаконно заволоділи його транспортним засобом марки та моделі «ВАЗ 217230», д.н.з НОМЕР_4 , розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали майнової шкоди на суму 137504 грн 46 коп.

05 грудня 2024 року ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п.6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та 20 січня 2025 року, повідомлено про нову підозру та зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

31.01.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду ОСОБА_12 №296/949/25 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 05.03.2025.

Необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що строк дії ухвали слідчого судді закінчується 05.03.2025, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку завершити не можливо, оскільки необхідно: отримати7 молекулярно-генетичних експертиз;

- призначити медико-криміналістичну експертизу по ймовірному знаряддю вчинення злочину та одягу трупа ОСОБА_11 ;

- отримати інформацію, що перебуває у володінні мобільних операторів;

- вирішити питання про зміну підозри та повідомлення про підозру у кінцевій редакції, особам, які обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень;

- отримати висновки судової психіатричної експертизи, за результатами якої можливе призначення стаціонарної психіатричної експертизи, що проводиться до 30 днів;

- завершити виконання негласних (слідчих) розшукових дій, розтаємнити протоколи та долучити такі до матеріалів кримінального провадження;

- провести ряд інших слідчих (розшукових) дій, у тому числі не виключно, допити свідків;

- за результатами проведених молекулярно-генетичних експертиз та відібраних зразків у осіб, які можуть бути причетні до вказаних кримінальних правопорушень, призначити додаткові молекулярно-генетичні експертизи;

- провести інші додаткові необхідні слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також ті, необхідність у проведенні яких виникне на тому чи іншому етапі досудового розслідування.Крім цього, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які знайшли своє підтвердження під час обрання запобіжного заходу не зменшилися, а саме :

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст. 177);

-знищити, сховати, спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177);

- незаконно впливати на свідків, яких на даний час не допитано та яким відомо про обставини вчинення ним злочину, а також на інших підозрюваних з метою схилити їх до відмови від дачі показань або дачі завідомо неправдивих показань щодо його злочинної діяльності (п. 3 ч.1 ст.177);

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити. Прокурор наголосив на продовженні існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та що наразі жлден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти цим ризикам.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний не заперечували щодо задоволення клопотання та послалися на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5ст. 9 КПК Україникримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів.

Так ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Під час судового розгляду встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000898 від 03 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В ході досудового слідства встановлено причетність до злочинів за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України громадянина ОСОБА_4 та 05.12.2024 його повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого п. п.6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

20 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

31.01.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду ОСОБА_12 №296/949/25 до підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 05.03.2025.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, це підтверджується:

-протоколом огляду місця події від 03.12.2024 в ході якого оглянуто територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 04.12.2024 проведеного в приміщенні моргу Бердичівської ЦМЛ, що за адресою: Житомирська область м.Бердичів вул. Здоров`я, 1, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_11 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть №2526 від 04.12.2024 трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 04.12.2024;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного

ОСОБА_9 , де останній розповідає та показує про обставини вчинення злочину;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , від 04.12.2024 та ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від 03.12.2024, які в своїх показах підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2024 за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого остання впізнала особу на фото 4, як особу яка 02.12.2024 в приміщенні «Ломбарду Домашній», що розташований у м. Бердичів, по вул. Житомирській, 12/1, купляла пневматичний пістолет;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2024 за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого остання впізнала особу на фото 3, як особу яка 02.12.2024 в приміщенні «Ломбарду Домашній», що розташований у м. Бердичів, по вул. Житомирській, 12/1, купляла пневматичний пістолет;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2024 за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого остання впізнала особу на фото 2, як особу яка 02.12.2024 в приміщенні «Ломбарду Домашній», що розташований у м. Бердичів, по вул. Житомирській, 12/1, купляла пневматичний пістолет;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 04.12.2024 за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого остання впізнала пневматичний пістолет який 02.12.2024 вона продала трьом невідомими чоловікам в приміщенні «Ломбарду Домашній», що розташований у АДРЕСА_4 ;

- протоколом огляду предмета з аналізом відеозаписів маршруту руху підозрюваних за 02.12.2024;

- протоколом обшуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_5 за місцем проживання ОСОБА_10 ;

- протоколом обшуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_6 ;

- протокол обшуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_7 , за місцем проживання ОСОБА_4 ;

- протоколом обшуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом ошуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_8 в ході якого було вилученого автомобіль ВАЗ 217230, д.н.з. НОМЕР_4 , який викрадено;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_20 від 11.12.2024, під час якого остання повідомляє про речі які зникли з будинку;

- протоколом огляду речових доказів, а саме барсетки вилученої у гр. ОСОБА_4 в якій виявлено золоту обручку, гроші та документи;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання, а саме виявленої обручки потерпілії ОСОБА_20 , під час якого остання впізнала викрадені речі;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 які здійснювали патрулювання 02.12.2024 та зупиняли підозрюваних;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого останній повідомив про обставини вчинення ними злочину;

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №000898 від 03.12.2024 продовжено ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду від 27.02.2025 року до 05.05.2024

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Щодо ризиків на які посилається прокурор.

У поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_4 : переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає, що ризики на які послався слідчий суддя в ухвалі від 31.01.2025 при продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати і надалі.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При цьому, також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес (захист прав потерпілого) який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим оскільки тяжкість покарання значно збільшує ймовірність ризику переховування перебуваючи за межами державного кордону України..

Разом з цим, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так злочин за ч.2 ст.289 КК України є тяжким , злочин за ч.4 ст.187 КК України є особливо тяжким як і злочин за пп.6,12, ч.2 ст.115 КК України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Тяжкість покарання дійсно може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового слідства чи суду з метою уникнути покарання, отже ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України беззаперечно існує.

Також продовжує існувати ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України

Прокурор під час судового розгляду клопотання повідомив, що ніж, яким ймовірно було завдано поранень, що призвели до смерті потерпілого вилучено на місці вчинення злочину. Наразі триває відповідно експертиза. Оскільки наразі висновків не має то не є встановленим чи дійсно цей ніж використовувався під час вчинення особливо тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що дійсно поки не завершено експертизу є підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити справжнє знаряддя злочину.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) також зберігається, оскільки злочин вчинено щонайменше трьома особами, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може спробувати вчинити дії тиску, щоб уникнути кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин - вбивство

Ризики вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_4 повідомив слідчого суддю, що дійсно він був раніше засуджений проте не має намірів вчиняти якесь кримінальне правопорушення. Слідчий суддя критично відноситься до цих заяв оскільки дійсно репутація підозрюваного свідчить про його підвищену схильність до злочинної діяльності та він не стає на шлях виправлення вчинив злочин за яке його можуть позбавити волі довічно.

З урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які дають підстави вважати що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та вони не зменшилися щоб було можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для продовження ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, тяжкого стану здоров`я, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів ( ч. 3 ст. 197 КПК України) .

Строк досудового розслідування в кримінальному провадженні до 05.05.2024, ОСОБА_4 утримується під вартою з 04.12.2024 що близько 3 місяців.

Отже слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, так як підозра відносно ОСОБА_4 обґрунтована про що зазначено вище, та наявний хоч один ризик передбачений в ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Оскільки наявні докази, що внаслідок сукупних дій принаймні трьох осіб потерпілий ОСОБА_11 помер, слідчий суддя важає за необхідне не визначати розмір застави, як альтернативний захід

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 01 травня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 06.03.2025 о 16-55 годині

Слідчий суддя ОСОБА_1