ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2442/24

Провадження № 1-кп/210/237/25

27 січня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої, - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04 червня 2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000810, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, маючої вищу освітою, працюючої на посаді директора ТОВ «Укрмонтажспецбуд», заміжньої, не маючої на утриманні малолітніх, неповноілтінх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.175 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.175 ч.2 КК України, відомості про яке 04 червня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину за статтею 175 ч.2 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до наказу №3-К від 01 листопада 2017 року, на підставі протоколу №2 загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд» від 31 жовтня 2017 року, 01 листопада 2017 року ОСОБА_4 призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд» (код ЄРДПОУ 40376547, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ландау, 2г).

Відповідно до статуту ТОВ «Укрмонтажспецбуд», затвердженого рішенням єдиного учасника ТОВ «Укрмонтажспецбуд» №1 від 09 жовтня 2018 року, Виконавчий орган:

3.2.1. Виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції Вищого органу Товариства. Виконавчий орган товариства підзвітний Вищому органу Товариства та організовує виконання його рішень. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного органу є «директор».

3.2.2. Директор діє від імені Товариства в межах, встановлених даним Статутом Товариства та чинним законодавством України.

3.2.3. Директор не має права приймати рішення, обов`язкові для Учасників.

3.2.5. Директор самостійно формує трудовий штат Товариства. Директором також можуть бути і особи, які не є Учасниками Товариства.

3.2.6. Директор одноособово, в межах своїх повноважень, має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства, зокрема (але не виключно):

- представляти інтереси Товариства перед юридичними і фізичними особами, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, судах України, третейських судах, на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності тощо;

- вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори;

- наймати та звільняти працівників Товариства;

- підписувати будь-які документи, включаючи зовнішньоекономічні та фінансові;

- затверджувати правила процедур та інші внутрішні документи Товариства;

- розпоряджатись майном Товариства;

- виконувати інші необхідні дії по поточному керівництву Товариством.

3.2.9. Директор несе особисту відповідальність за ведення і зберігання трудових книжок працівників та за відповідність внесених записів до них чинному законодавству. В іншому разі наказом по Товариству призначається відповідальний за стан цієї роботи.

Таким чином, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ТОВ «Укрмонтажспецбуд», постійно виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції будучи керівником вказаного підприємства, роботодавцем, була зобов`язана дотримуватись трудового законодавства, проте діючи умисно, протиправно, в період з 18 вересня 2019 року по 31 грудня 2020 року, в порушення норм законодавства, що регламентують порядок, систему, форми та строки оплати праці, а саме:

- ст.43 Конституції України, якою передбачено, що «Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом»;

- ч.1 ст.97 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), у відповідності до якої оплата праці робітників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт;

- ч.4 ст.97 КЗпП України, відповідно до якої роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами;

- ч.5 ст.97 КЗпП України та ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», відповідно до якої оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці;

- ч.1 ст.115 КЗпП, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», у відповідності до яких заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації або іншими уповноваженими на представництво трудовим колективом органом (а у випадку відсутності таких органів - представниками, обраними та уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за яким здійснюється виплата;

- ч.6 ст.24 Закону України «Про оплату праці», яка передбачає, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати робітникам не можуть бути поставлені в залежність від проведення інших платежів та їх черговості;

- ст.21 Закону України «Про оплату праці», якою визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

- ст.22 Закону України «Про оплату праці», якою визначено, що суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами;

- ч.1 ст.47 КЗпП України, якою визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу;

- ч.1 ст.116 КЗпП України, якою визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму;

- ч.1 ст.83 КЗпП України, якою визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

При наявності фінансової можливості у період з 18 вересня 2019 року по 31 грудня 2020 року здійснити за рахунок власних обігових коштів виплату заробітної плати та інших виплат при звільнені, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не виплатила заробітну плату більш як за один місяць нижчезазначеним працівникам у наступному розмірі:

- ОСОБА_6 - 106 458,68грн. за період липень 2019-грудень 2020 року;

- ОСОБА_7 - 11 263,50грн. за період липень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_8 - 39 909,53грн. за період травень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_9 - 19 232,52грн. за період жовтень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_10 - 79 659,66грн. за період січень 2019-грудень 2020 року;

- ОСОБА_11 - 20 895,34грн. за період вересень 2019-грудень 2020 року;

- ОСОБА_12 - 30 079,35грн. за період червень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_13 - 30 417,31грн. за період травень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_14 - 31 885,48грн. за період лютий-грудень 2020 року;

- ОСОБА_15 - 18 128,40грн. за період серпень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_16 - 31 994,62грн. за період липень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_17 - 32 220,80грн. за період травень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_18 - 26 141,76грн. за період квітень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_19 - 42 376,51грн. за період квітень-грудень 2020 року;

- ОСОБА_20 - 52 457,48грн. за період серпень-грудень 2020 року.

Також, станом на 31 грудня 2020 року не виплачено звільненим нижчезазначеним працівникам ТОВ «Укрмонтажспецбуд» понад 1 місяць заробітну плату та інші, установлені законом виплати, у наступному розмірі:

- ОСОБА_21 - 20 850,20грн. за період червень-липень 2019 року;

- ОСОБА_22 - 36 302,62грн за період квітень 2019-січень 2020 року;

- ОСОБА_23 - 68 952,46грн. за період грудень 2018-травень 2020 року;

- ОСОБА_24 - 13 660,70грн. за період квітень-вересень 2019 року;

- ОСОБА_25 - 30 635,84грн. за період березень-жовтень 2019 року;

- ОСОБА_26 - 22 066,64грн. за період червень-вересень 2020 року;

- ОСОБА_27 - 22 792,12грн. за період січень-квітень 2019 року;

- ОСОБА_28 - 63 620,87грн. за період грудень 2018-жовтень 2019 року;

- ОСОБА_29 - 4 156,97грн. за період травень-червень 2020 року;

- ОСОБА_30 - 11 639,46грн. за період березень-квітень 2019 року;

- ОСОБА_31 - 20 819,96грн. за період березень-серпень 2019 року.

При цьому, у вказаний період часу, отримуючи дохід від здійснення поточної діяльності, директором ТОВ «Укрмонтажспецуд» ОСОБА_4 вчинялись дії з розпорядження грошовими коштами підприємства та здійснювалось використання коштів з рахунків підприємства не для цілей виплати заробітної плати працівникам, а на інші потреби, зокрема: видачі грошових коштів у підзвіт, оплата за виконавчими листами, оплата постачальникам, повернення грошових коштів покупцю, інші витрати грошових коштів на загальну суму 7 832 671, 27грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , працюючи на посаді директора ТОВ «Укрмонтажспецуд», внаслідок нецільового використання коштів, призначених для виплати заробітної плати, стипендії, пенсії та інших встановлених законом виплат, безпідставно не виплачувала заробітну плату, та інші установлені законом виплати працівникам ТОВ «Укрмонтажспецбуд»: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_32 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 більш як за один місяць, в загальній сумі 888 611,18грн.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ст.175 ч.2 КК України, за ознаками безпідставної невиплати заробітної плати, чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства, що було вчинене внаслідок нецільового використання коштів, призначених для виплати заробітної плати, стипендії, пенсії та інших встановлених законом виплат.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , звернулася до суду з письмовим клопотанням про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ст.175 ч.2 КК України на підставі ст.48 КК України, в зв`язку зі зміною обстановки, оскільки остання щиро розкаялася у вчиненому, вперше вчинила нетяжкий злочин, за місце мешкання характеризується позитивно, є депутатом Металургійної районної у місті ради VIII скликання з 2020 року, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, заміжня, має чоловіка інваліда дитинства, доглядає за онко-хворою матір`ю, та станом на 25 листопада 2024 року вся заборгованість по заробітній платі перед потерпілими сплачена у повному обсязі, останні будь-яких претензій до обвинуваченої не мають, а тому на час розгляду справи в суді змінилась обстановка, та діяння втратило суспільну небезпечність.

Присутня в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, відшкодувала потерпілим заборгованість по заробітній платі. Просить суд розглянути та задовольнити клопотання її захисника.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання.

Потерпілі при розгляді справи присутніми не були, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили про відсутність заяв та клопотань з їх сторони. Претензій потерпілі до обвинуваченої не мають у зв`язку із погашенням заборгованості по заробітній платі. Цивільний позов потерпілими не заявлявся, право на його пред`явлення останнім роз`яснено.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі №161/1390/19 (провадження №51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі №569/20/14-к, провадження №51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі №953/21593/19, провадження №51-5619км20.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, заміжня, чоловік є інвалідом дитинства, має на утриманні онко-хвору матір, є депутатом Металургійної районної у місті ради VIII скликання з 2020 року, характеризується позитивно. притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Також судом встановлено, що обвинувачена від слідства або суду не ухилялася, у повному обсязі визнала свою вину та щиро розкаялася у скоєному.

Відповідно до наданих стороною захисту розрахункових листів, відомостей нарахування коштів, видаткових накладних та платіжних інструкцій, заборгованість зі заробітної плати перед потерпілими погашена у повному обсязі.

Вказані обставини на думку суду, суттєво впливають на поведінку обвинуваченої, та з великою долею ймовірності свідчать, що вказана особа в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення і перестала бути суспільно небезпечною.

У зв`язку з цим доцільність застосування до ОСОБА_4 заходів кримінально-правового впливу відпала.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, а кримінальне провадження за ст.175 ч.2 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст.48 КК України, та закриття кримінального провадження відносно неї, тобто з нереабілітуючих підстав, з останньої на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення: судово-економічної експертизи №810/811-21 від 11 березня 2021 року, у розмірі 13 728,80грн.; судово-економічної експертизи №3438/3439-21 від 25 листопада 2021 року, у розмірі 16 131,34грн.; судово-економічної експертизи №650/651-22 від 23 листопада 2022 року, у розмірі 755,08грн.; судово-економічної експертизи №77-24 від 04 березня 2024 року, у розмірі 64 368,80грн., а всього 94 984,02грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої в рамках кримінального провадження не обирався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.284-286, 372, 395 КПК України, ст.48 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_4 , у зв`язку із зміною обстановки, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ст.175 ч.2 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст.48 КК України.

Кримінальне провадження №0000810, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.175 ч.2 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення: судово-економічної експертизи №810/811-21 від 11 березня 2021 року, у розмірі 13 728,80грн.; судово-економічної експертизи №3438/3439-21 від 25 листопада 2021 року, у розмірі 16 131,34грн.; судово-економічної експертизи №650/651-22 від 23 листопада 2022 року, у розмірі 755,08грн.; судово-економічної експертизи №77-24 від 04 березня 2024 року, у розмірі 64 368,80грн., а всього 94 984,02грн., стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Матеріали досудового розслідування залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з моменту її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1