Ухвала

17 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 563/404/22

провадження № 51-1439км22

Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про участь останнього у засіданні суду касаційної інстанції в режимі відеоконференції,

встановила:

Касаційний розгляд кримінального провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 січня 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року призначено в Касаційному кримінальному суді Верховного Суду на 16 січня 2025 року о 12:30.

У клопотанні захисник ОСОБА_2 просить здійснювати касаційний розгляд кримінального провадження за участю засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Житомирська виправна колонія (№ 4)», у режимі відеоконференції.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться за межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Закріплення у ч. 2 ст. 336 КПК України права на ініціювання перед судом питання про здійснення дистанційного судового провадження «за клопотанням сторони» вказує на можливість подання клопотання як учасником кримінального провадження, якого воно стосується, так і спільного клопотання від декількох учасників, які згідно з п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України відносяться до однієї сторони, чи клопотання від одного учасника щодо забезпечення дистанційного судового провадження щодо іншого учасника провадження за умови, що ці учасники відносяться до одної і тої ж сторони кримінального провадження.

Причому в останньому випадку, з огляду на положення ч. 2 ст. 336 КПК України, таке клопотання має бути погоджене учасником провадження, про участь якого в режимі відеоконференції воно заявлено.

Однак відповідне клопотання від засудженого ОСОБА_3 до суду касаційної інстанції не надходило. Захисник ОСОБА_2 також не надав касаційному суду підтвердження того, що його підзахисний ОСОБА_3 дійсно бажає брати участь у касаційному розгляді.

За таких обставин відсутні підстави для здійснення касаційного розгляду за участю засудженого ОСОБА_3 у режимі відеоконференції, що не позбавляє останнього права звернутися до суду касаційної інстанції з відповідним клопотанням про такий розгляд.

Керуючись ч. 2 ст. 336, ч. 4 ст. 430 КПК України, суддя

постановила:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про участь останнього у засіданні суду касаційної інстанції в режимі відеоконференції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1