Справа № 464/1468/25
пр.№ 1-кс/464/272/25
У Х В А Л А

07 березня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів,

у с т а н о в и л а:

Дізнавач СД Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У судове засідання дізнавач та володілець майна не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення такого.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України слідчий здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із положень ст.ст.131, 132, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За умовами ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Як регламентовано приписами ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

До охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, зокрема: конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; відомості, які можуть становити банківську таємницю (п.4,5 ч.1 ст.162 КПК України).

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.5 ст.132 КПК України).

Саме слідчий/дізнавач повинен довести, що без такого втручання в права і свободи особи, як тимчасовий доступ, виконати завдання досудового розслідування буде неможливо.

Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 13 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000362 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 до ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області надійшла письмова заява ОСОБА_5 , про те, що 12.11.2024 близько 05:26 год невідома особа, незаконно використала його персональні дані та оформила кредит на його ім`я в ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (Швидко гроші), на суму 16 000 гривень.

Заявляючи клопотання про тимчасовий доступ до документів, дізнавач покликається, що невідома особа незаконно використала персональні дані ОСОБА_5 та оформила кредит на його ім`я в ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Натомість до клопотання дізнавачем не долучено належних доказів у підтвердження таких обставин, так і необхідності отримання вказаних документів, що перебувають у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Не доведено для встановлення якої обставини кримінального провадження мають значення вказані у клопотанні документи, яке значення може мати вказана інформація у разі її отримання для обставин такого кримінального правопорушення.

Таким чином, підстави, зазначені у клопотанні, є формальними та недостатньо обґрунтованими, без врахування фактичних підстав, передбачених КПК України. Наведене позбавляє слідчого суддю можливості встановити необхідність застосування такого заходу кримінального провадження як тимчасовий доступ, а тому подане клопотання є передчасним.

Слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та прокурора, перебираючи на себе функцію органу досудового розслідування.

Беручи на уваги викладене вище у своїй сукупності, дізнавачем та прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, не встановлено доцільності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ. З урахуванням такого немає передбачених ст.ст.132, 163 КПК України підстав для надання тимчасового доступу до зазначених у клопотанні документів та у задоволенні такого слід відмовити. Також дізнавачем не долучено процесуальні рішення у формі постанови, які підтверджують наявність повноважень дізнавача, який здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво. Відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.131, 132, 159, 160, 163-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Відповідно до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6