Номер провадження: 11-сс/813/23/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

представника власниці майна ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,

слідчого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційними скаргами представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та власниці майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2024 року про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000693 від 08.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111; ч.1 ст.263; ч.2 ст.436-2, ч.2 ст.28, ч.ч.1,3 ст. 260; ч.2 ст.28, ч.1 ст.109 КК України,

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_12 та накладений арешт та тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно за місцем проживання громадянина ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1) планшет «Galaxy Tab S9 FE» IMEI: НОМЕР_1 ;

2) мобільний телефон сірого кольору «Iphone» з сім-картою «Водафон» НОМЕР_2 ;

3) бронежилет зеленого кольору «Condor»;

4) розгрузку від бронежилета зеленого кольору;

5) три бронежилети чорного кольору:

6) дві радіостанції «Kenwood» TK-F8;

7) дві радіостанції «Mitone» MITWT1;

8) десять дерев`яних тренувальних макетів ножів;

9) два резинові макети ножів;

10) мобільний телефон «Huawei» чорного кольору;

11) мобільний телефон «Pixel» бірюзового кольору;

12) паперові мішені для стрільб, у кількості 2000 шт.;

13) мобільний телефон «Iphone» 12 Pro Max у чохлі червоного кольору.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді власниця майна ОСОБА_9 та представник власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Власниця майна ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон «Iphone» 12 Pro Max» у чохлі червоного кольору, який був вилучений у неї під час проведення обшуку 12.09.2024 року, та зобов`язати слідчого повернути вилучене майно власнику.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_9 обґрунтовує тим, що в судовому засіданні прокурор та слідчий посилались на те, що їм достовірно не було відомо, чи належить мобільний телефон марки «Iphone 12 РгоМах» саме ОСОБА_9 .

Однак, апелянт звертає увагу, що під час проведення обшуку 12.09.2024 року, вона була присутня під час проведенн6я вказаної слідчої дії як представник (адвокат) затриманого ОСОБА_7 .

На відеозаписі обшуку зафіксовано, що з початку проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_9 тримала в руках вилучений в подальшому в неї мобільний телефон у чохлі червоного кольору та наприкінці проведення обшуку, коли слідчий зазначив, що вилучає її мобільний телефон, відмовилась його надавати в добровільному порядку.

Апелянт вважає, що вирішуючи питання про арешт мобільного телефону «Iphone 12 РгоМах» слідчий суддя не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не врахував наслідки арешту майна, яке належить адвокату ОСОБА_9 .

Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу в частині накладення арешту на планшет «Galaxy Tab S9 FE» IMEI: НОМЕР_1 та на мобільний телефон «Huawei» чорного кольору.

Обґрунтовуючи вимоги скарги адвокат ОСОБА_8 зазначає наступне:

1)у клопотанні слідчого не зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати;

2)слідчий суддя не виконав вимоги ч.3 ст.172 КПК України;

3)клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим через 14 днів після його надходження до суду, а ч.6 ст.173 КПК України передбачає, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено;

4)на арештованому планшеті «Galaxy Tab S9 FE» міститься лише медична інформація, яка стосується стану здоров`я ОСОБА_7 , та відсутня будь-яка інформація, яка б стосувалась кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши представників власників майна, які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; заслухавши слідчого; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що на теперішній час слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 від 08.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.111; ч.3 ст.260; ч.1 ст.263; ч.2 ст.436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в березні-квітні 2022 року на території міста Одеси було створено організовану групу осіб під назвою «Оперативное боевое подразделение» (далі «ОБП») з ознаками незаконного воєнізованого формування, яка має організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість та дисципліну, в якому проводяться лекції та заняття щодо різного роду військової і фізичної підготовки, серед яких є заняття з фізичної підготовки, проведення учбових стрільб та заняття з рукопашного бою. Встановлено, що основною ціллю створення вказаного формування є підготовка його учасників до сприяння представникам збройних сил РФ в їх окупаційній діяльності у випадку окупації ЗС РФ м.Одеси.

Вказане формування «ОБП» створив та очолює громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Севастополь АР Крим, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

До структури «ОБП» входять загалом 23 особи, переважна більшість з яких є громадянами Російської Федерації, Республіки Білорусь та Киргизької Республіки, які перебувають на території України втому числі незаконно. Створена ОСОБА_7 група з ознаками воєнізованого формування «ОБП» включає в себе 5 (п`ять) основних підрозділів: «штурмова група»; «снайперська група»; «розвідгрупа»; «група оперативного забезпечення» та «офіцер зв`язку».

Протягом 2022-2024 років вказана група зі стійкими ознаками незаконного воєнізованого формування вжила заходів до озброєння, придбавши більше 60 одиниць вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, військову амуніцію, аксесуари до зброї (оптичні, коліматорні приціли, тощо), медичні препарати, в тому числі для надання первинної медичної допомоги після вогнепальних поранень, військову форму, засоби індивідуального захисту військовослужбовців (бронежилети, бронеплити, каски, тощо).

Оцінюючи викладені в клопотанні слідчого обставини, апеляційний суд вважає, що вилучене під час проведення обшуку майно, в тому числі планшет «Galaxy Tab S9 FE» та мобільний телефон «Huawei» чорного кольору, є матеріальними об`єктами, який могли зберегти на собі сліди злочинів, передбачених ч.2 ст.111; ч.1 ст.263; ч.2 ст.436-2, ч.2 ст.28, ч.ч.1,3 ст. 260; ч.2 ст.28, ч.1 ст.109 КК України, а отже відповідають критеріям майна, на яке відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт.

Зокрема за допомогою вилучених планшету та мобільного телефону ОСОБА_7 міг контактувати з іншими невстановленими особами, які входили до складу організованої групи осіб під назвою «Оперативное боевое подразделение» з ознаками незаконного воєнізованого формування та на них може міститись листування або інша інформація, які підтверджують протиправну діяльність.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії направленні на отримання достатніх доказів для встановлення та пред`явлення причетним до протиправних дій особам обґрунтованих повідомлень про підозру.

Апеляційний суд вважає, що на теперішній час у даному кримінальному провадженні існує обґрунтована потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з метою встановлення фактів чи обставин, які мають значення для проведення повного та всебічного досудового розслідування, зокрема шляхом детального дослідження змісту інформація, яка міститься на вилучених планшеті та телефоні з призначенням необхідних експертних досліджень.

Метою арешту майна у даному випадку є збереження речових доказів у кримінальному проваджені, оскільки в протилежному випадку особи причетні до вчинення злочинів матимуть реальну можливість знищити, або приховати вилучене майно, що буде перешкоджати повному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Разом з цим колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що слідчий суддя безпідставно наклав арешт на належний їй мобільний телефон «Iphone» 12 Pro Max».

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_9 має діюче свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а в кримінальному провадженні №0000693 від 08.05.2024 року здійснює захист підозрюваного ОСОБА_7 .

У судовому засіданні апеляційного суду був досліджений відеозапис проведення обушку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , який відбувся 12.09.2024 року.

З відеозапису вбачається, що адвокат ОСОБА_9 була присутня під час проведення обшуку, як захисник ОСОБА_7 , оскільки на підтвердження своїх повноважень надала слідчому ордер на надання правничої допомоги.

Той факт, що адвокат ОСОБА_9 представляла інтереси ОСОБА_7 під час проведення обшуку підтверджується протоколом обшуку від 12.09.2024 року, в якому зазначено, що обшук проводиться в тому числі за участю адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 згідно ордеру №1373953 (а.с.19-23).

Крім того, до протоколу обшуку адвокатом ОСОБА_9 були долучені зауваження, в яких остання вказала, що під час проведення обшуку, в неї як в адвоката (представника) ОСОБА_7 , слідчим було вилучено мобільний телефон марки «Iphone 12 РгоМах» у чохлі червоного кольору, в якому містяться листування із клієнтами, фото матеріалів справ та який містить в собі інформацію, що є предметом адвокатської таємниці, тому вилучення телефону є порушенням гарантій адвокатської діяльності (а.с.24-25)

На відеозаписі обшуку зафіксовано, що з початку проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_9 тримала в руках вилучений в подальшому в неї мобільний телефон у чохлі червоного кольору.

Після проведення обшуку слідчий запропонував їй добровільно видати телефон, на що ОСОБА_9 відповіла відмовою та повідомила, що це її особистий телефон, однак незважаючи на це, телефон був вилучений слідчим.

Колегія судді визнає необґрунтованими доводи прокурора, який в судовому засіданні стверджував про те, що слідчому не було відомо кому саме належить телефон марки «Iphone 12 РгоМах».

Так, в пункті 13 протоколу обшуку слідчий власноруч зазначив про те, що вилучається мобільний телефон марки «Iphone 12 РгоМах», у чохлі червоного кольору, який належить адвокату ОСОБА_9 (а.с.21).

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор та слідчий не заперечували того факту, що адвокат ОСОБА_9 , у якої під час проведення обшуку був вилучений мобільний телефон марки «Iphone 12 РгоМах», у чохлі червоного кольору, приймала участь в слідчій дії як представник ОСОБА_7 , надавши передбачені процесуальним законом документи.

Доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_9 можливо має відношення до протиправної діяльності ОСОБА_7 , що є підставою для накладення арешту на належний їй мобільний телефон, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки з 12.09.2024 року - дата вилучення телефону по теперішній час, про підозру ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні не повідомлено.

Колегія суддів звертає увагу, що п.п. 1, 9 ст.23 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 року встановлено, що професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності та втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що накладення арешту на мобільний телефон адвоката ОСОБА_9 , який може містити в собі інформацію, що є предметом адвокатської таємниці, не відповідає забезпеченню гарантій адвокатської діяльності.

Слідчий суддя на наведені вимоги закону та конкретні обставини даної справи, зокрема умови за яких вилучався телефон, уваги не звернув, чим допустив неповноту судового розгляду та належним чином не дослідив обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Оцінивши встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у даному кримінальному провадженні на теперішній час підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на вилучений у ОСОБА_9 мобільний телефон.

В порушення пункту 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не враховував наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.п.1 та 2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 обґрунтованими, у зв`язку з чим, відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на мобільний телефон «Iphone» 12 Pro Max у чохлі червоного кольору, з постановленням в цій частині нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2024 року про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000693 від 08.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111; ч.1 ст.263; ч.2 ст.436-2, ч.2 ст.28, ч.ч.1,3 ст. 260; ч.2 ст.28, ч.1 ст.109 КК України - скасувати в частині накладення арешту на мобільний телефон «Iphone» 12 Pro Max» у чохлі червоного кольору.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_12 про накладення арешту мобільний телефон «Iphone» 12 Pro Max» у чохлі червоного кольору, який був вилучений у адвоката ОСОБА_9 під час проведення обшуку.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4