Справа № 151/739/24
Провадження №11-кп/801/213/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 на ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року,

якою застосовано до неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з початковою середньою освітою, учня 9 класу Рогізківської гімназії, - примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а кримінальне провадження № №0000408 від 03 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

14 жовтня 2024 року до Чечельницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_10 , про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2024 року за № 0000408 стосовно неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначене клопотання мотивоване тим, що 02 вересня 2024 року близько 22 години неповнолітній ОСОБА_8 , керуючи технічно справним мопедом "Honda Dio" без реєстраційного номера, рухаючись по асфальтованому дорожньому покриттю проїзної частини автомобільної дороги Р24 в с. Ольгопіль Гайсинського району Вінницької області зі сторони центру с. Ольгопіль в сторону с. Рогізка, де організовано двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, разом з пасажиром ОСОБА_11 , який знаходився позаду ОСОБА_8 , в межах населеного пункту, всупереч вимогам п. 12.1 ПДР затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, під час руху прямо не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив керування над мопедом та з`їхав на праве узбіччя, в результаті чого відбулося зіткнення з металевою огорожею мосту, внаслідок чого пасажир ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки з ушкодженням м`яза та сухожилків, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

В умовах даної події у неповнолітнього ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п.12.1 ПДР, який зобов`язує водія транспортного засобу, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. ОСОБА_8 виконуючи вказані вимоги п. 12.1 ПДР, мав технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної події, а його дії перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_9 .

У судовому засіданні особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_8 визнав себе винним, щиро розкаюється у вчиненому, зазначає, що зробив належні висновки, продовжує навчання в Рогізківській гімназії, за останній час не вчиняв будь-яких інших правопорушень та просить передати його під нагляд матері.

Законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_9 не заперечувала щодо застосування до її сина заходів виховного характеру та передачі під її нагляд, а також стягнення з неї судових витрат за проведення експертиз.

Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_8 та передачі його під нагляд матері ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник служби у справах дітей Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_13 та інспектор з ювенальної превенції СПД № 1 ВП №1 Гайсинського РУП ОСОБА_14 , щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу виховного характеру не заперечують.

Ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2024 року за №0000408 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стосовно ОСОБА_8 .

Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з початковою середньою освітою, учня 9 класу Рогізківської гімназії, - примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Кримінальне провадження № №0000408 від 03 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито.

Встановлено тривалість заходів виховного характеру строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з представника неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 на користь держави (отримувач коштів: Чечельницька сільська ТГ ГУК у Він.обл./смт. Чечельник/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0002904, код класифікації доходів бюджету 24060300) судові витрати на проведення експертизи в сумі 3 485 гривень, а саме :

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 № СЕ-19/102-24/17992-ІТ від 16 вересня 2024 року в сумі 1 893 гривні 20 копійок;

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 № СЕ-19/102-24/18367-ІТ від 27 вересня 2024 року в сумі 1 591 гривня 80 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2024 року, скасовано.

Речові докази : мопед "Honda Dio", який передано на зберігання на штраф-майданчик відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (місцезнаходження : м. Бершадь, вул. Будкевича, буд. 13, Гайсинського району Вінницької області, повернуто власнику ОСОБА_9 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити через допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема вимог ст.ст. 122, 124 КПК України, в частині стягнення процесуальних витрат. Процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 3485 грн. віднести на рахунок держави. В решті ухвалу залишити без змін.

Зазначає, що судом першої інстанції обвинувальний вирок у справі не ухвалювався , а тому стягнення судом витрат на проведення експертиз є неправомірним, і таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав подану прокурором апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.

Інші учасники судового провадження були повідомлені апеляційним судом про місце, дату та час судового розгляду, проте до суду не з`явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України судовий розгляд відбувся у їх відсутність.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною першої статті 501 КПК України регламентовано, що під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно - небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновки суду першої інстанції про те, що неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досягнувши віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України, може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного вирішення судом першої інстанції питання про стягнення процесуальних витрат.

Так, судом першої інстанції вирішено стягнути з представника неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 3 485 гривень.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, оскільки за змістом ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого на користь держави у разі ухвалення обвинувального вироку.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції обвинувальний вирок не ухвалювався, то застосування ст.124 КПК України і, як наслідок, стягнення судом витрат на проведення експертиз із законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 . ОСОБА_9 є неправомірним, і таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до положень ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Крім того, стаття 372 КПК України містить обов`язкові вимоги щодо змісту ухвали суду першої інстанції. У вказаній статті відсутні будь-які вимоги щодо вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат.

Отже, оскільки суд першої інстанції застосував до неповнолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статтей 122, 124 КПК України, витрати за проведення експертиз в розмірі 3485 грн підлягають віднесенню на рахунок держави, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні через допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема вимог ст.ст. 122, 124 КПК України, у частині стягнення процесуальних витрат.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 412, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України змінити.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 3485 гривень віднести на рахунок держави.

У решті оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3