КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/4821/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , згідно зі ст.89 КК України вважається не судимим,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.2 та ч.3 ст.59-1 КК України покладено на вказаний строк на засудженого ОСОБА_7 обов?язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) пройти курс лікування від наркотичної залежності.

Початок відбування призначеного покарання у виді пробаційного нагляду постановлено рахувати з дня звернення засудженого до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 21 травня 2024 року, в денний час доби, ОСОБА_7 , знаходячись біля ТЦ «Універсам» по вул. Олександра Махова, 4 в м. Києві, у невстановленої особи незаконно придбав за 500 грн. для особистого вживання, тобто без мети збуту, психотропну речовину - амфетамін (маса у речовині - 0,364 г), яку у поліетиленовому пакетику продовжив при собі зберігати. Того ж дня приблизно о 15 год. 57 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, буд. № 4-г по вул. Олександра Махова, був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав вказану психотропну речовину. Вилучена у ОСОБА_7 речовина є психотропною речовиною - амфетамін, обіг якої обмежено згідно з Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 2, Список №2), загальний розмір якої не становив великий (Таблиця 2, затверджена наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 р.).

Заступник керівника Київської міської прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням кримінального процесуального закону, шляхом виключення з вироку обов`язку пройти курс лікування від наркотичної залежності. Строк відбуття покарання рахувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації. У решті вирок залишити без змін. На обґрунтування своїх доводів прокурор зазначає про те, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував, чи дійсно обвинувачений страждає на захворювання з діагнозом «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 №62/95-ВР та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом МОЗ України, МВС України, Генеральної прокуратури України, МЮ України від 10.10.1997 №306/680/21/66/5 та зареєстрованої в МЮ України 05.11.1997 №534/2338. Так, відповідно до резолютивної частини оспорюваного вироку, серед іншого, на ОСОБА_7 покладено обов`язок пройти курс лікування від наркотичної залежності. Однак, при цьому у ході судового розгляду не досліджувалися докази, зокрема висновки відповідних експертів або медична документація, що підтверджують наявність у обвинуваченого наркотичної залежності. Посилання на такі докази відсутнє в оскаржуваному вироку.

Прокурор наголошує на тому, що в описовій частині судового рішення міститься інформація, що обвинувачений під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до матеріалів кримінального провадження медичний огляд обвинуваченого не проводився, відсутнє необхідне підтвердження, що обвинувачений має відповідні медичні діагнози щодо наявності наркотичної залежності, що визначена п.5 ч.3 ст.59-1 КК України, та яка потребує проходження курсу лікування. За таких обставин, як стверджує прокурор, покладення на обвинуваченого відповідного обов`язку можна тлумачити як тортури.

Отже, на переконання прокурора, помилково накладений судом на обвинуваченого обов`язок пройти курс лікування від наркотичної залежності є необґрунтованим та таким, що підлягає виключенню.

Також, прокурор зазначає, що відповідно до ч.1 ст.49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації. Однак, місцевим судом в резолютивній частині вироку помилково вказано, що початок відбування покарання ОСОБА_7 належить рахувати не з моменту постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, а з моменту звернення засудженого до уповноваженого органу з питань пробації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Судовий розгляд в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 здійснено в порядку ст.381, ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду, суд врахував загальні засади відповідно до вимог ст.65 КК України, і вирок у частині виду та розміру призначеного покарання прокурором також не оспорюється.

Положеннями ст.591 КК України встановлено перелік обов`язків, які суд покладає або може покласти на особу, засуджену до покарання у виді пробаційного нагляду. Серед обов`язків, які суд може покласти на особу, засуджену до пробаційного нагляду, є обов`язок пройти курс лікування від наркотичної залежності.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, відомості про те, що ОСОБА_7 має наркотичну залежність, відсутні. Згідно досліджених судом даних, які характеризують особу ОСОБА_7 встановлено, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Тому покладення на обвинуваченого обов`язку пройти курс лікування від наркотичної залежності, наявність якої не встановлена судом, є порушенням закону України про кримінальну відповідальність. З цих підстав колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора.

Крім того, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, судом визначено початок строку відбування покарання ОСОБА_7 у виді пробаційного нагляду - з дня звернення засудженого до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст.492 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне визначення початку строку відбування покарання ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року підлягає зміні, на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України, шляхом виключення з його резолютивної частини обов`язку пройти ОСОБА_7 лікування від наркотичної залежності, а також в частині визначення початку строку відбування покарання.

Керуючись ст.376, ст.404, ст.405, ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 змінити, виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про обов`язок пройти курс лікування від наркотичної залежності.

Зазначити початком строку відбування призначеного покарання у виді пробаційного нагляду день постановки засудженого ОСОБА_7 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4