Справа № 461/2539/25
Провадження № 1-кс/461/2041/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 11.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців немаючого, військовозобов`язаного, офіційно непрацевлаштованого, з середньої спеціальною освітою, не адвоката, не депутата, не нотаріуса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Галицького районного суду м. Львова звернувся з клопотанням старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області майор юстиції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 11.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у березні 2025 року, але не пізніше 31.03.2025, невстановлений представник держави-агресора рф, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, через месенджер «Телеграм», залучив до злочинної діяльності громадян України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, у березні 2025 року, але не пізніше 31.03.2025, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, у ході спілкування із застосуванням месенджера «Телеграм» із невстановленим представником держави-агресора рф із акаунта «Кукуруза», ОСОБА_5 та ОСОБА_8 отримали від останнього пропозицію щодо надання йому допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, спрямованої, зокрема, і на послаблення її обороноздатності. В свою чергу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його невстановлений співрозмовник є представником іноземної держави, а саме країни-агресора рф, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, погодився виконувати завдання невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошову винагороду по наданню допомоги у підривній діяльності проти України.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, на виконання вказівок, отриманих від невстановленого органом досудового розслідування представника країни-агресора рф (через месенджер «Телеграм», акаунт «Кукуруза»), ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, приблизно 08 год 25 хв 31.03.2025, за попередньою змовою спільно із ОСОБА_8 під`їхала на автомобілі марки «Folkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , до лісосмуги у Львові по вул.Княгині Ольги, що поблизу перетину із вул. Наукова, географічні координати: 49.802789, 23.998153, де ОСОБА_5 забрав попередньо прихований саморобний вибуховий пристрій, а саме у сумці із візерунком та ручками коричневого кольору.

В подальшому, приблизно о 09 год. 05 хв. 31.03.2025 ОСОБА_5 , продовжуючи діяти на виконання завдань представника спецслужб рф, спільно із ОСОБА_8 , зберігаючи при собі саморобний вибуховий пристрій у сумці із візерунком та ручками коричневого кольору, прибув та поселилився у номері № 15 хостелу «Gar`is Hostel Lviv» за адресою: м. Львів, вул. Коперніка, буд. 16.

Того ж дня, у період часу приблизно з 17 год. 52 хв. по 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи діяти на виконання завдань представника спецслужб рф, спільно із ОСОБА_8 , зберігаючи при собі саморобний вибуховий пристрій у сумці із візерунком та ручками коричневого кольору, вирушив на автомобілі марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_2 , до приміщення відділу поліції № 2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 66, де мав на меті здійснити закладку саморобного вибухового пристрою навпроти входу до приміщення відділу поліції № 2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області.

Водночас, приблизно о 18 год. 32 хв. 31.03.2025 вказана злочинна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 припинена, з причин, що не залежали від їх волі, зокрема шляхом виявлення вказаного вище саморобного вибухового пристрою працівниками ГУ НП у Львівській області, а також попередньої підміни складових саморобного вибухового пристрою співробітниками УСБУ у Львівській області, та, як наслідок, попереджено вибух у громадському місці.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 - ч. 2 ст. 111 КК України : державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування, 31.03.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку п.п. 1,2 ст. 208 КПК України.

01.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Івано-Франківськ, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується здобутими доказами, а саме:

-повідомленням оперативного співробітника про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, від 11.02.2025;

-рапортом оперативного співробітника про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, від 11.02.2025;

-протоколом проведення допиту свідка ОСОБА_9 від 12.02.2025;

-протоколом проведення допиту свідка ОСОБА_9 від 01.04.2025;

-протоколом проведення допиту свідка ОСОБА_10 від 01.04.2025;

-протоколом проведення допиту свідка - старшого інспектора чергового ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НПУ у Львівській області ОСОБА_11 від 31.03.2025;

-протоколом проведення пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_11 від 31.03.2025;

-протоколом проведення пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_11 від 31.03.2025;

-протоколом проведення допиту свідка - старшого ДОП ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НПУ у Львівській області ОСОБА_12 від 31.03.2025;

-протоколом проведення пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_12 від 31.03.2025;

-протоколом проведення пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_12 від 31.03.2025;

-протоколом проведення допиту підозрюваної ОСОБА_8 від 01.04.2025;

-протоколом проведення допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.04.2025;

-протоколом огляду місця події території біля входу до приміщення відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НПУ у Львівській області від 31.03.2025;

-протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ;

-протоколом проведення обшуку у хостелі «Gar`is Hostel Lviv» за адресою: м. Львів, вул. Коперніка, буд. 16, кім. № 15;

-протоколом затримання ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України від 31.03.2025;

-протоколом затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України від 31.03.2025;

-повідомленням про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України від 01.04.2025;

-повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України від 01.04.2025;

-іншими матеріали кримінального провадження.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у випадку визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу, впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини проти національної безпеки України, а також інші кримінальні правопорушення, направлені проти життя та здоров`я людей та власності, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За викладених обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність по справі реальних ознак справжнього реального інтересу, що кримінальне правопорушення направлене проти української нації, могло мати наслідком спричинення значної шкоди життю та здоров`ю громадянам України, вчинене у сфері національної безпеки України, тісно переплітається із інтересами держави у сфері оборони та національної безпеки в умовах воєнного стану, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку органу досудового розслідування єдиним запобіжним заходом, що забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України є тримання під вартою, без права внесення застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив обгрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні, з урахуванням позиції підозрюваного, просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя дослідивши зміст клопотанням про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчими СВ Управління СБ України у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 від 11.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Львівською обласною прокуратурою.

Під час досудового розслідування, 31.03.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку п.п. 1,2 ст. 208 КПК України.

01.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Івано-Франківськ, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Мотиви і оцінка слідчого судді щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного у клопотанні кримінального правопорушення, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 01.04.2025, вчинив зазначене кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що він раніше несудимий, неодружений, утриманців немає, непрацюючий, має постійне місце проживання.

У разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів ОСОБА_5 загрожує безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна, що само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Бессієв проти Молдови», в яких зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Отже, слідчий суддя вважає, що є достатня вірогідність того, що під важкістю відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, а отже наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушень, перевіряється можлива причетність ОСОБА_5 до інших епізодів протиправної діяльності щодо вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, у тому числі, державної зради.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, у т.ч. із числа співробітників ГУ НП у Львівській області, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього. У зв`язку з чим, останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів. Про очевидність вказаного ризику свідчить і сам факт підготовки та спроб закладення саморобного вибухового пристрою за місцем розташування відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області. Серед іншого, вчиняючи зазначену вище протиправну діяльність, ОСОБА_5 діяв системно, неодноразово контактував із ОСОБА_8 , а також іншими особами, які були обізнані в його протиправній діяльності та зможуть в подальшому надати викривальні показання щодо аналогічних злочинів, чи інших кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки, зокрема: із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ін.

Зухвалість дій ОСОБА_5 свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на подальше існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на те, що метою злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , було одержання грошових коштів за вчинення закладки саморобного вибухового пристрою у місці скупчення людей, серед яких переважна більшість це працівники Національної поліції України, не виключено, що останній може продовжити злочинну діяльність, в тому числі і з метою уникнення від відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав прокурор у клопотанні.

Підозрюваний відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, та наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також наведені вище встановлені у ході розгляду клопотання обставини, зокрема ризики, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177,178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_13 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 11.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 29.05.2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.04.2025 року.

Cлідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_14