ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/963/25
Провадження № 1-кс/362/78/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000108 від 05.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

06.02.2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході огляду 04.02.2025 року в проміжок часу з 14 год. 14 хв. до 22 год. 34 хв. за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Креничі, в межах координат 50.2309444, 30.5151389, а саме: пластикову ємність жовтого кольору з кришкою чорного кольору, при відкритті якої наявна рідина чорного кольору та з різким запахом мастила, прозору пластикову ємність, об`ємом 2 літри з під «Coca-Cola» в середині якої міститься речовина рожевого кольору з різким запахом бензину, бензопилу марки «Stiga SP 375 Q», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , транспортний засіб марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля «Ford», моделі «Transit Connect», разом з блоком сигналізації та 134 колоди дерев породи «Ясен», які розташовувалися в кузові транспортного засобу марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 зметою забезпечення збереження речових доказів, шляхом тимчасового позбавлення їх власника права розпорядження, користування цим майном та його відчуження.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000108 від 05.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 04.02.2025 року до ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівника поліції ОСОБА_6 , про те, що за адресою: Київська область, Обухівський район, селище Креничі в межах координат 50.2309444, 30.5151389, невідомі особи здійснили крадіжку деревини породи «Ясен».

По прибуттю на місце події слідчо-оперативної групи ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області було встановлено, що працівником поліції ОСОБА_6 , за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Креничі, в межах координат 50.2309444, 30.5151389, 04.02.2025, близько 13 год. 00 хв. було виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які навантажували транспортний засіб марки «Ford»,моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 деревиною, породи «Ясен».

Проведеним оглядом місця події 04.02.2025 року в проміжок часу з 14 год. 14 хв. до 15 год. 03 хв. за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Креничі,в межах координат 50.2309444, 30.5151389, 04.02.2025 було зафіксовано обставини крадіжки деревини у лісосмузі та вилучено: пластикову ємність жовтого кольору з кришкою чорного кольору, при відкритті якої наявна рідина чорного кольору та з різким запахом мастила, прозору пластикову ємність, об`ємом 2 літри з під «Coca-Cola» в середині якої міститься речовина рожевого кольору з різким запахом бензину, бензопилу марки «Stiga SP 375 Q», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ,транспортний засіб марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля «Ford», моделі «Transit Connect», разом з блоком сигналізації та 134 колоди дерев породи «Ясен», які розташовувалися в кузові транспортного засобу марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 .

Слідчий в клопотанні вказав, що вилучене в ході оглду майно, що відповідає п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, наразі є тимчасово вилученим майном, а також з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, збереження доказів щодо вчинення особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засідання просила клопотання задовольнити, оскільки вказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив повернути йому автомобіль, оскільки він за допомогою нього заробляє гроші.

Вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за №0000108 від 05.02.2025 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000108 від 05.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.5).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.02.2025 року слідчим СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 в період часу з 14 год. 14 хв. до 15 год. 03 хв. було проведено огляд місця події за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Креничі, в межах координат 50.2309444, 30.5151389, де було зафіксовано обставини крадіжки деревини у лісосмузі та вилучено: пластикову ємність жовтого кольору з кришкою чорного кольору, при відкритті якої наявна рідина чорного кольору та з різким запахом мастила, прозору пластикову ємність, об`ємом 2 літри з під «Coca-Cola» в середині якої міститься речовина рожевого кольору з різким запахом бензину, бензопилу марки «Stiga SP 375 Q», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ,транспортний засіб марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля «Ford», моделі «Transit Connect», разом з блоком сигналізації та 134 колоди дерев породи «Ясен», які розташовувалися в кузові транспортного засобу марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.13-15).

Постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 05.02.2025 року пластикову ємність жовтого кольору з кришкою чорного кольору, при відкритті якої наявна рідина чорного кольору та з різким запахом мастила, прозору пластикову ємність, об`ємом 2 літри з під «Coca-Cola» в середині якої міститься речовина рожевого кольору з різким запахом бензину, бензопилу марки «Stiga SP 375 Q», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ,транспортний засіб марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля «Ford», моделі «Transit Connect», разом з блоком сигналізації та 134 колоди дерев породи «Ясен», які розташовувалися в кузові транспортного засобу марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , визнано речовими доказами (а.с.24-25).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

За наявності ознак, передбачених ст. 233 КПК України стосовно огляду житла чи іншого володіння особи, необхідно дотримуватися як певних правил, передбачених статтями 233, 234, 237 КПК України, так і підстав, визначених зазначеними статтями.

Як вбачається із матеріалів клопотання проведений 04.02.2025 року огляд місця події відрізняється тих оглядів, проведення яких вимагає дотримання підстав та правил, передбачених статтями 233, 234 та 237 КПК України.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення огляду місця події було отримання повідомлення від працівника поліції ОСОБА_6 , про те, що за адресою: Київська область, Обухівський район, селище Креничі в межах координат 50.2309444, 30.5151389, невідомі особи здійснили крадіжку деревини породи «Ясен»(а.с.5).

05.02.2025 року після вилученого вищезазначеного майна слідчою СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було направлено до суду клопотання про накладення вилученого майна в ході оглду місц події від 04.02.2025 року, що в свою чергу узгоджується з вимогами ст.171 КПК України. При цьому вилучене майно 05.02.2025 року постановою органу досудового розслідування визнано речовим доказом.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом вчинення якого проводиться досудове розслідування та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно, а саме: пластикова ємність жовтого кольору з кришкою чорного кольору, при відкритті якої наявна рідина чорного кольору та з різким запахом мастила, прозору пластикову ємність, об`ємом 2 літри з під «Coca-Cola» в середині якої міститься речовина рожевого кольору з різким запахом бензину, бензопила марки «Stiga SP 375 Q», 134 колоди дерев породи «Ясен», які розташовувалися в кузові транспортного засобу марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 - цілком відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано мають правовий статус речових доказів, а тому в цій частині клопотання органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання вилучене майно під час огляду місця події містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є речовим доказом у справі.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та транспортного засобу марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля «Ford», моделі «Transit Connect», разом з блоком сигналізації, який належить ОСОБА_8 та перебуває у володінні ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що відсутня необхідність у накладенні арешту на це майно, а тому в цій частині клопотання підлягає відмові з наступних підстав.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з цим, слідча звернулася до суду із клопотанням в якому просить накласти арешт на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та транспортного засобу марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля «Ford», моделі «Transit Connect», яке вилучено 04.02.2025 року в ході огляду місця події, з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Згідно п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Проте, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в цій частині в розумінні вимог ст.132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Слідчому судді не надано беззаперечних доказів причетності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та транспортного засобу марки «Ford», моделі «Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля «Ford», моделі «Transit Connect», до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідча не довела необхідності у накладенні арешту на вказане майно, оскільки не доведено існування ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження у вигляді збереження речового доказу, на які посилається орган досудового розслідування, оскільки слідчим не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

У відповідності до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000108 від 05.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно вході проведення огляду місця події 04.02.2025 року за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Креничі, в межах координат 50.2309444, 30.5151389, а саме: пластикову ємність жовтого кольору з кришкою чорного кольору, при відкритті якої наявна рідина чорного кольору та з різким запахом мастила; прозору пластикову ємність, об`ємом 2 літри з під «Coca-Cola» в середині якої міститься речовина рожевого кольору з різким запахом бензину; бензопилу марки «Stiga SP 375 Q»; 134 колоди дерев породи «Ясен», які перебували в кузові транспортного засобу марки «Ford», моделі «Transit Connect», що належитьОСОБА_4 з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із забороною користування та розпорядження даним майном.

У задоволенні іншій частини клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Текст ухвали оголошено 13.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9