Справа № 296/1902/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2025 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 14 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 14.01.2025 у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, з корисливих мотивів.

Поряд з цим ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що одноосібно в повній мірі та швидко реалізувати свій умисел не зможе, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 06.02.2025 залучила до вказаної кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_5 , для підшукування осіб мобілізаційного віку, які за грошову винагороду мають намір незаконно перетнути державний кордон України, і таким чином вступила з останнім у попередню змову групою осіб.

У подальшому, близько 11 год. 46 хв. 06.02.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись поряд з приміщенням супермаркету «Сільпо», що по вул. Михайла Грушевського, 5 в м. Житомирі, вході особистої зустрічі з особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_8 , повідомили останньому про необхідність надання їм копій документів, необхідних для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину державного кордону України - громадянином України мобілізаційного віку, на період дії воєнного стану. Цього ж дня ОСОБА_7 , у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_8 суму грошової винагороди, яку останньому необхідно надати їй за сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину державного кордону України, у розмірі 2000 доларів США.

Не припиняючи своїх кримінально-протиправних дій, направлених на сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону України, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та в присутності останнього, близько 11 год. 12 хв. 12.02.2025, знаходячись на перехресті вулиць Радивилівська та Святого Іоана Павла ІІ в м. Житомирі, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 повторно наголосила про надання їй попередньо перерахованих нею документів, необхідних для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину державного кордону України - громадянином України мобілізаційного віку, на період дії воєнного стану, а також про надання вказаної нею суми грошової винагороди. У цей час, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_8 оригінал паспорту та ідентифікаційного коду останнього та повідомила, що зможе посприяти в оформленні ОСОБА_8 відрядження, на підставі якого він зможе перетнути державний кордон України.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону України, 13.02.2025 та 18.02.2025 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , уході телефонних розмов з ОСОБА_8 наголосила на необхідності пришвидшення надання їй останнім грошових коштів в сумі 2000 доларів США, для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину ним державного кордону України. Крім цього, ОСОБА_7 у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_8 про граничний термін у передачі їй грошових коштів - 20.02.2025 через ОСОБА_9 , під час особистої зустрічі ОСОБА_8 з останнім, чим у черговий раз підтвердила серйозність спільних з ОСОБА_5 намірів.

У подальшому 20.02.2025 о 11 год. 21 хв., ОСОБА_5 , діючи в рамках спільного умислу з ОСОБА_7 та керуючись корисливим мотивом, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 в автомобілі «OPEL» моделі «VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 неподалік кафе «Догма» що по вул. Івана Сльоти, 59 у м. Житомирі, отримав від ОСОБА_8 несправжні (імітаційні) засоби у вигляді 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 83363,40 грн., після чого злочинна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була припинена шляхом їх затримання у порядку ст. 208 КПК України.

Так, відповідно до ст. 17 Конституції України, окрім іншого, захист суверенітету й територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою усього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України, окрім іншого, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Статтею 64 Конституції України передбачено, окрім іншого, що конституційні права й свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до вимог ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України .

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, окрім іншого, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон) передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону військовий обов`язок включає, окрім іншого, проходження військової служби.

Статтею 6 Закону передбачено, що видом військової служби, окрім іншого, є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ) передбачено, що у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово безперервно продовжувався, востаннє з 05:30 год. 10.11.2024 строком на 90 діб на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 740/2024 від 28.10.2024 та з 05:30 год. 08.02.2025 строком на 90 діб на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 26/2025 від 14.01.2025.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України Президентом України 24.02.2022 постановлено Указ № 65/2022 про оголошення та проведення загальної мобілізації протягом 90 днів з дня набрання чинності Указу, зокрема, на території Житомирської області. У подальшому строк мобілізації неодноразово безперервно продовжувався, востаннє з 10.11.2024 строком на 90 діб на підставі Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №741/2024 від 28.10.2024 та з 08.02.2025 строком на 90 діб на підставі Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №27/2025 від 14.01.2025.

Порядок і вичерпний перелік підстав, за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (далі - Правила).

Відповідно до вимог п. 12 Правил, окрім іншого, у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Таким чином, із 05:30 год. 24.02.2022 право на виїзд з України, а також перетин державного кордону громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Поряд з цим, пунктом 2-6 Правил передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Пунктом 2-14 Правил передбачено, що працівники, які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час, мають право перетинати державний кордон на підставі відповідних рішень про службові відрядження.

Таким чином, з системного аналізу вказаних нормативних актів вбачається, що заброньовані громадяни України чоловічої статі призовного віку, за наявності рішень про службові відрядження, можуть безперешкодно перетинати державний кордон України.

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у порушення зазначених вище норм законодавства України, діючи за попередньою змовою групою осіб, підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 14.01.2025 у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, з корисливих мотивів.

Поряд з цим ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що одноосібно в повній мірі та швидко реалізувати свій умисел не зможе, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 06.02.2025 залучила до вказаної кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_5 , для підшукування осіб мобілізаційного віку, які за грошову винагороду мають намір незаконно перетнути державний кордон України, і таким чином вступила з останнім у попередню змову групою осіб.

У подальшому, близько 11 год. 46 хв. 06.02.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись поряд з приміщенням супермаркету «Сільпо», що по вул. Михайла Грушевського, 5 в м. Житомирі, вході особистої зустрічі з особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_8 , повідомили останньому про необхідність надання їм копій документів, необхідних для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину державного кордону України - громадянином України мобілізаційного віку, на період дії воєнного стану. Цього ж дня ОСОБА_7 , у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_8 суму грошової винагороди, яку останньому необхідно надати їй за сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину державного кордону України, у розмірі 2000 доларів США.

Не припиняючи своїх кримінально-протиправних дій, направлених на сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону України, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та в присутності останнього, близько 11 год. 12 хв. 12.02.2025, знаходячись на перехресті вулиць Радивилівська та Святого Іоана Павла ІІ в м. Житомирі, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 повторно наголосила про надання їй попередньо перерахованих нею документів, необхідних для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину державного кордону України - громадянином України мобілізаційного віку, на період дії воєнного стану, а також про надання вказаної нею суми грошової винагороди. У цей час, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_8 оригінал паспорту та ідентифікаційного коду останнього та повідомила, що зможе посприяти в оформленні ОСОБА_8 відрядження, на підставі якого він зможе перетнути державний кордон України.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону України, 13.02.2025 та 18.02.2025 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , уході телефонних розмов з ОСОБА_8 наголосила на необхідності пришвидшення надання їй останнім грошових коштів в сумі 2000 доларів США, для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину ним державного кордону України. Крім цього, ОСОБА_7 у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_8 про граничний термін у передачі їй грошових коштів - 20.02.2025 через ОСОБА_9 , під час особистої зустрічі ОСОБА_8 з останнім, чим у черговий раз підтвердила серйозність спільних з ОСОБА_5 намірів.

У подальшому 20.02.2025 о 11 год. 21 хв., ОСОБА_5 , діючи в рамках спільного умислу з ОСОБА_7 та керуючись корисливим мотивом, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 в автомобілі «OPEL» моделі «VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 неподалік кафе «Догма» що по вул. Івана Сльоти, 59 у м. Житомирі, отримав від ОСОБА_8 несправжні (імітаційні) засоби у вигляді 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 83363,40 грн., після чого злочинна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була припинена шляхом їх затримання у порядку ст. 208 КПК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, 20.02.2025 повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, в сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання засобів та порад, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення 20.02.2025 об 11.35 год. підозрюваного ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оцінюючи в сукупності всі обставини встановлені досудовим розслідуванням, у тому числі: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним умисного тяжкого злочину, а також тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину.

Максимальна відповідальність передбачена санкцією ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України - карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Вказана обставина підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також з матеріалів кримінального провадження встановлено, що вчинення кримінального правопорушення супроводжується залученням засобів при маскуванні (конспірації) діяльності. Кримінальне провадження перебуває на початковому етапі, під час якого здійснюється збір доказів, у зв`язку з чим слід вважати, що існує ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів.

Крім того, існує ризики незаконного впливу підозрюваного свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх.

Повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування наразі не виявлено та не вилучено в повному обсязі. Зокрема, до вчинення кримінального правопорушення можуть причетні інші особи які за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчиняли вказане кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

З матеріалів проведених НСРД вбачається, що ОСОБА_5 вживав конспіративні заходи, спрямовані на приховування своєї протиправної діяльності.

Характер та послідовність вчинення злочину ОСОБА_5 , за поередньою змовою з ОСОБА_7 , у вчиненні якого останній наразі обґрунтовано підозрюється може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання доходів для прожиття, оскільки останній офіційно не працевлаштований.

На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 20.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ч.ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується, зокрема, протоколами допитів свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 20.02.2025; протоколами затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; протоколами за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; може знищити, сховати чи спотворити речові докази та документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, отже прокурором у судовому засіданні доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, підозрюваний ОСОБА_5 є раніше несудимою особою, має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання, тому слідчий суддя приходить до висновку, що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, наявні достатні правові підстави для покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.3, 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1. Не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово протягом часу дії даної ухвали без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2. Утримуватись від спілкування з підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

3. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

4. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

5. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

6. Носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 21.04.2025 року.

Зобов`язати уповноважених працівників органів Національної поліції доставити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де звільнити останнього з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1