Єдиний унікальний номер 305/4291/24
Номер провадження 1-кс/305/20/25
УХВАЛА

08.01.2025 м. Рахів

Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого - заступника начальника СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000695 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працює, неодруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

До суду 08.01.2025 надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 до 12.02.2025.

Доводи клопотання зводяться до такого.

ОСОБА_5 , у листопаді 2024 року, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовився з ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статі, про спільне вчинення незаконного переправлення двох громадян України через державний кордон України, шляхом сприяння їхньому переміщенню до ділянки державного кордону України з Румунією поблизу с. Богдан, Рахівського району Закарпатської області, за грошову винагороду у розмірі по 10000 доларів США. 04.11.2024 невстановлена досудовим розслідування особа чоловічої статі, з метою сприяння незаконному переправленню громадян України через державний кордон, надала вказівку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно прибути до с. Яблуниця, Івано-Франківської області, звідки ОСОБА_5 за допомогою квадроцикла марки АТV150-1 VIN No: ABTRHKL99LB081662 перевіз ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в обхід блок-посту «Лазещина» до с. Лазещина №637, де останні поселились в готель, за який оплатив ОСОБА_5 , та куди підвозив продукти харчування вище вказаним особам, за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1500 гривень. У подальшому, 09.11.2024 з ранку (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) невстановлена досудовим розслідування особа чоловічої статі, на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі забрала з с. Лазещина №637, Рахівського району Закарпатської області ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та довезла до ділянки автодороги в с. Кваси біля будинку 95, після чого надала вказівку ОСОБА_5 провести ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в обхід КРП НОМЕР_1 прикордонного загону що знаходиться в с. Кваси, Рахівського району Закарпатської області, по залізничних коліях до урочища «Сітний» що в с. Кваси, де за допомогою автомобіля марки Skoda моделі Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , останній провіз їх до м. Рахів, вул. Київська №92 (АЗС VST), де з метою виконання раніше узгодженого плану, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон, за вказівкою невстановленої особи, ОСОБА_7 , за допомогою квадроцикла марки АТV150-1 VIN No: ABTRHKL99LB081662, 09.11.2024 близько 07:00 години, прибув до м. Рахів, вул. Київська №92 (АЗС VST) та переконатися у відсутності прикордонних нарядів та поліції про що інформував ОСОБА_5 , для того щоб безперешкодно провезти ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до с. Богдан, де останні повинні були очікувати подальші вказівки, щодо свого незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією, за що ОСОБА_7 отримав від невстановленої особи через перерахунок на банківську карту грошові кошти в сумі 1000 гривень. Однак свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України з Румунією ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи не довели до кінця, оскільки, 09.10.2024 близько 07:30 години, працівниками Державної прикордонної та працівниками СКП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області в м. Рахів, вул. Київська №92 (АЗС VST), було виявлено ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , яких у подальшому затримано та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, 12.11.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Підозра ОСОБА_5 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 09.11.2024; постановою про долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення речей та осіб для впізнання за фотознімками свідкам ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , протоколами про адміністративні правопорушення, протоколами оглядів предметів (мобільних телефонів)

Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, необхідністю застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду слід відмітити, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 з метою уникнення покарання і затягування справи, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Наявність певного ризику, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та всiма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciey v. Moldova (Бекчиев проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), а в даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований та підтверджуються наявними матеріалами. Дійсним є такий ризик у розрізі того, що підозрюваний будучи обізнаним з санкцією статті, яка їй інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду в подальшому, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, даний ризик належно вмотивований тим що не всі докази у кримінальному провадженні на даній стадії досудового розслідування відшукані, тому є достатні підстави вважати що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою не доказування його вини в подальшому.

Також, наявний ризик щодо можливості підозрюваного незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, оскільки не всі свідки на час розгляду даного клопотання, ще не допитані. Оцінюючи наявність цього ризику (вплив на свідків) у кримінальному провадженні, слід виходити з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та розуміти, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину у якому останній обґрунтовано підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що він може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, визначених ч.7 ст.42 КПК України, а саме ухилятися від явки на виклик до слідчого.

Ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що останній ніде не працює, підозрюється у тяжкому корисливому злочині.

Враховуючи вищенаведене, перераховані в клопотанні ризики продовжують існувати, та зважаючи на те що термін тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 09.01.2025, у зв`язку з продовженням терміну досудового розслідування виникла необхідність у продовженні терміну тримання під вартою на строк досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання, просять таке задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що достатнім буде обрати (змінити) запобіжний захід у виді домашнього арешту або принаймні суттєво зменшити розмір застави, ствердив, що підозрюваний повністю визнав свою винуватість, розкаявся, дав чіткі пояснення, був утягнутий у злочинну діяльність старшими особами.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за №0000695, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2024 за ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується витягом із ЄРДР від 05.01.2025.

12.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України сприянню їх вчинення порадами, вказівками, наданням засобів вчиненому щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

12.11.2024 слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_11 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.01.2025 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень, яку наразі не внесено.

Крім того, 06.01.2025 керівником Тячівської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 12.02.2025.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином, за яким підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Поміж іншого, на підтвердження наявності ризику переховування свідчить і той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон, а отже йому можуть бути відомі способи перетинання кордону, поза межами пунктів пропуску, з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Оцінюючи наявність ризику вплив на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Свідки у кримінальному провадженні ще не допитані судом, отже не виключено, що підозрюваний може незаконно впливати на них.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного з організацією незаконного перетину державного кордону, шляхом надання порад та вказівок, не виключено, що останній може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Із часу застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, тобто з 12.11.2024, ризики, встановлені слідчим суддею в ухвалі про його застосування, продовжують існувати, тому строк дії запобіжного заходу необхідно продовжити до закінчення строку досудового розслідування, тобто по 12.02.2025.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним у ст.177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що підозрюваний може координувати свої дії з іншими особами, які не встановлені органом досудового розслідування, перебуваючи під домашнім арештом, чинити перешкоди у встановленні свідків, виявленні інших доказів, шляхом надання порад, вказівок, щодо їх приховування впливу на свідків, чи продовження злочинної діяльності, не будучи обмежений запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу свідчить і те, що вони не зможуть забезпечити уникнення переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у разі його втечі за межі країни, поза пунктами пропуску.

При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисник як на підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування, не підтверджені відповідними доказами, і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та суттєво не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість клопотання.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п.2 ч.5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначений слідчим суддею в ухвалі від 12.11.2024 розмір застави 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому його слід залишити у такому розмірі.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 необхідно покласти на строк до закінчення досудового розслідування обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтею 372 КПК, слідчий суддя

постановив:

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою по 12.02.2025.

Залишити підозрюваному ОСОБА_5 заставу 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 605 600 грн.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, а саме: код отримувача (ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501, призначення платежу: кошти застави ОСОБА_5 , згідно з ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 08.01.2025 по справі № 305/4291/24, 1-кс/305/20/25).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному слідчим суддею.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк по 12.02.2025 такі обов`язки:

1. прибувати до слідчого чи суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований та проживає, без дозволу органу досудового розслідування чи суду;

3. повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5. утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК та звернуто заставу в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_12