Справа № 761/8022/25
Провадження № 1-кс/761/5927/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , із застосуванням відеоконференції із прокурором ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання т.в.о. старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Красноярського краю російської федерації, громадянина російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000182 від 24.02.2025,

В С Т А Н О В И Л А:

Т.в.о. старшого слідчого - криміналіст відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Київської обласної прокуратуриОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000182 від 24.02.2025.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Так, приблизно з 25.02.2022 по 31.03.2022 (точну дату та час встановити не виявилось за можливе) внаслідок збройної агресії російської федерації територія селища Гостомель Бучанського району Київської області фактично перейшла під владу армії рф, тобто була окупована.

В окупації селища Гостомель Бучанського району Київської області у складі Посиленої тактичної групи № 2 Оперативної групи військ Національної гвардії рф Угруповання військ «Восток», приймав участь зведений підрозділ поліції Управління «Росгвардії» по Красноярському краю, до якого входили ЗМОП «Ратибор» та спеціальний загін швидкого реагування (СЗШР) Управління «Росгвардії» по Красноярському краю.

У період часу з 25.02.2022 по 31.03.2022 поліцейський (стрілок) моторизованого взводу 1 відділення ЗМОП «Ратибор» Управління «Росгвардії» по Красноярському краю Сибірського округу військ Національної гвардії рф ОСОБА_7 , маючи спеціальне звання «прапорщик поліції» будучи озброєним автоматичною вогнепальною зброєю - автоматом Калашникова, в форменому одязі, включеному до складу одягнених у форму озброєних підрозділів регулярних військ російської федерації, тобто комбатантом, у штаті зведеного підрозділу поліції, в який входили працівники ЗМОП та СЗШР Управління «Росгвардії» з по Красноярському краю, перебуваючи на території окупованого представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації селища Гостомель Бучанського району Київської області, будучи обізнаним із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, нормативно-правових актах рф, маючи умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, за попередньою змовою з іншими невстановленими на цей час військовослужбовцями з числа зведеного підрозділу поліції Управління «Росгвардії» по Красноярському краю, брав безпосередню участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ та в актах збройної агресії проти цивільного населення на території Київської області.

У подальшому, 25.02.2022, приблизно о 10 год. 19 хв., ОСОБА_7 , за попередньою змовою разом з іншими невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями ЗМОП та СЗШР Управління «Росгвардії» по Красноярському краю, перебуваючи на бойових позиціях по вул. Шевченка та вул. Свято-Покровській напроти ЖК «Чеський двір», неподалік від магазину ТОВ «ФОРА», розташованого за адресою: Київська область, Бучанський р-н., сел. Гостомель, Гостомельське шосе, 1, під командуванням Особи 1 та на виконання злочинного наказу останнього, а також Особи 2 і Особи 3, діючи умисно, маючи умисел на порушення законів та звичаїв війни, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,зокрема вимог ст. ст. 11, 44, 48, 50, 51, 52, 75, 85 ДП І, ст. ст. 3, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, які відповідно до підп. і п. а, підп. і, іі п. б ч. 2 ст. 8 Римського статуту Міжнародного кримінального суду є воєнним злочином, відкрив прицільний вогонь з автоматичної вогнепальної зброї - автомата Калашникова на ураження по транспортному засобу «Chevrolet Aveo» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що рухався по вул. Шевченка у сел. Гостомель Бучанського району Київської області в напрямку м. Буча Київської області (на ділянці дороги за координатами 50.5551976, 30.2728375), у якому перебував водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пасажирка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходилася на передньому сидінні вказаного автомобіля, в результаті чого останні отримали вогнепальні поранення несумісні з життям, від яких померли на місці.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

ОСОБА_10 07.02.2025 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери управління, зокрема в офіційній газеті органів державної виконавчої влади України «Урядовий Кур`єр» та на офіційному сайті офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

З метою допиту підозрюваного та проведення інших слідчих дій, враховуючи обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 07.02.2025 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 на 17.02.2025, 18.02.2025 та 19.02.2025 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, допиту в якості підозрюваного.

Як результати, 17-19.02.2025, ОСОБА_7 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

Згідно повідомлення ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі підозрюваний ОСОБА_7 переховується на тимчасово окупованій території та території держави-агресора - російської федерації.

20.02.2025 слідчим винесено постанову про оголошення у розшук ОСОБА_7 .

Таким чином, враховуючи, суспільно небезпечний характер вищевказаного кримінального правопорушення, яке віднесне до категорії особливо тяжких, та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання судом останнього винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_7 не було вручено клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України

07.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери управління, зокрема в офіційній газеті органів державної виконавчої влади України «Урядовий Кур`єр» та на офіційному сайті офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

З метою допиту підозрюваного та проведення інших слідчих дій, враховуючи обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 07.02.2025 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 на 17.02.2025, 18.02.2025 та 19.02.2025 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, допиту в якості підозрюваного.

ОСОБА_7 17.02.2025, 19.02.2025, на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

Згідно повідомлення ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі підозрюваний ОСОБА_7 переховується на тимчасово окупованій території та території держави-агресора - російської федерації.

20.02.2025 слідчим винесено постанову про оголошення у розшук ОСОБА_7 .

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме: даними матеріалів виконаного доручення щодо встановлення військовослужбовця зс рф ОСОБА_7 від 30.04.2024; даними матеріалів виконаного доручення щодо встановлення військовослужбовця зс рф ОСОБА_7 від 15.05.2024; даними протоколу огляду відеозаписів із камер зовнішнього відеоспостереження супермаркету «Фора», що в сел. Гостомель, Гостомельське шосе, 1, від 21.05.2024; даними висновку експерта за результатами проведення судової портретної експертизи від 15.08.2024; даними висновку експерта за результатом проведення комплексної фототехнічної та балістичної експертизи від 30.12.2024; даними відповіді в/ч НОМЕР_2 (ГУР) стосовно надання інформації щодо дислокації підрозділу ЗМОП «Ратибор» управління військ національної гвардії рф по Красноярському Краю у період з 25 по 27.02.2022 на території сел. Гостомель Київської області, щодо перебування ОСОБА_11 у складі вищевказаного підрозділу, звання, посада, паспортні дані, профіль в соц. мережі, родинні зв`язки; дані протоколі допитів потерпілої ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими матеріалами вказаного кримінального провадження.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст.438 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_7 , який ухиляється від явки до органу досудового розслідування, суду, оголошений у розшук, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України, яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, отже існують ризики, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України та на території рф, визнаної країною агресором, може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинити нові або продовжуватиме вчиняти кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України, містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави для підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки останній оголошений у розшук, перебуває на тимчасово окупованій території України та території рф, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку вказаної норми, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 ,- задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, захисником, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя