УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 Справа №607/1170/25 Провадження №1-кс/607/430/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 поданою в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000488 від 16.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 343, ч.1 ст. 388 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20.01.2025 адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000488 від 16.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 343, ч.1 ст. 388 КК України.

В обґрунтування скарги адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 13.11.2024 закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000488 від 16.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 343, ч.1 ст. 388 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Оскаржувану постанову скаржники вважають такою, що винесена в порушення ст. 8, ч. 2 ст. 9, ст. 40, 284 КПК України.

Так, скаржники вказують, що слідчим ОСОБА_8 з моменту прийняття матеріалів до провадження не було виконано жодної слідчої дії, а постанова про закриття за своїм змістом є аналогічною постанові про закриття кримінального провадження від 31.05.2023, яка була скасована ухвалою слідчого судді.

Окрім цього, до розслідування об`єднаного провадження слідчий поліції віднісся безвідповідально, проігнорував виконання ухвал слідчих суддів та грубо порушив вимоги ст.40 КПК України, щодо виконання всіх обов`язкових, необхідних слідчих (розшукових) дій, в тому числі заявлених в клопотаннях. Воднчоас, розслідування звелось лише до дублювання немотивованої постанови про закриття кримінального провадження, з наданням оцінки ухвалі слідчого судді Гусятинського районного суду від 09.09.2015 та протоколу виконання ухвали про арешт майна. Зокрема, слідчий прийшов до висновку, що у зазначеній ухвалі слідчого судді Гусятинського районного суду не зазначено, як саме судом встановлено заборони чи обмеження розпорядження чи застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження ОСОБА_9 як на третю особу, щодо майна якого вирішується питання про арешт, а також, що відсутні судові рішення, якими на ОСОБА_9 покладались обов`язки, щодо обмеження розпорядження чи використання арештованого майна.

Разом з тим, вказані обставини не відповідають дійсності та спростовується обставинами вставленими в ухвалах слідчих суддів прийнятих у межах досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Скаржники зауважують, що ОСОБА_9 будучи ознайомленим з ухвалою суду від 09.09.2015, яка підлягала негайному виконанню, достовірно знаючи і розуміючи зобов`язання, які були роз`яснені слідчим в протоколі від 13.10.2015, умисно у період часу з 09.09.2015 по 07.09.2016 її не виконував, не надав правоохоронним органам автомобіль, 18.07.2016 автомобілем утік з місця огляду, намагався покинути територію України, однак у зв`язку із перебуванням автомобіля в розшуку був затриманий 07.09.2016 в с. Зимна Вода, Львівської області, і лише таким чином автомобіль був вилучений та доставлений в Гусятинський відділ поліції.

А відтак в діях ОСОБА_9 наявні всі елементи складу кримінальних правопорушень, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження письмовими доказами.

Посилаючись на викладене, скаржники просять скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000488 від 16.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 343, ч.1 ст. 388 КК України.

У судовому засіданні 23.01.2025 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив задовольнити з мотивів викладених у ній.

Слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, якщо вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність дізнавача, оскільки остання була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги.

На вимогу слідчого судді з слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали кримінального провадження №0000488 від 16.12.2015.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000488 від 16.12.2015, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку передбаченому цим кодексом (ст. 215 КПК України).

Згідно з п. 6 ст. 3 КПК України, досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів.

Стаття 40 КПК України визначає, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий зокрема уповноважений: 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору (ч.6 ст. 284 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Відповідно до п. 5 цієї статті постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачаються обґрунтовані та належним чином вмотивовані підстави для закриття кримінального провадження, з посиланням на обставини справи та норми матеріального та процесуального права, викладені після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Так, у ході судового розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000488 від 16.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388, ч. 1 ст. 342 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановами слідчих слідчого відділення Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області кримінальне провадження №0000488 від 16.12.2015 неодноразово закривалось, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, проте такі постанови скасовувались ухвалами слідчих суддів.

13.11.2024 постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000488 від 16.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388, ч. 1 ст. 342 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя не погоджується з такою постановою слідчого від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000488 від 16.12.2015 та вважає її невмотивованою та необґрунтованою, з таких підстав.

Так, обґрунтовуючи закриття кримінального провадження слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ухвалі від 09.09.2015 слідчим суддею Гусятинського районного суду не зазначено, які саме судом встановлено заборони чи обмеження розпорядження чи використання арештованим майном та не покладено жодних обов`язків при застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження на ОСОБА_9 як на третю особу, щодо майна якого вирішується питання про арешт. Також не встановлено будь-яких інших судових рішень, якими на ОСОБА_9 покладались будь-які обов`язки щодо обмеження розпорядження чи використання арештованого майна. Окрім цього, слідчий вказує, що ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду від 09.09.2015 про накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, д.н.з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, вказане арештоване майно ОСОБА_9 на відповідальне зберігання не поверталось та не ввірялось іншим чином.

Так, згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09.09.2015 у справі № 596/1722/15-к, накладено арешт на транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 .

Вказана ухвала слідчого судді набрала законної сили та підлягала негайному виконанню слідчим, прокурором у відповідності до вимог ч. 1 ст. 175 КПК України.

Як вбачається зі змісту даної ухвали, арешт на транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 накладено, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати майно, заборони розпоряджатися ним та використовувати.

Тобто в ухвалі слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09.09.2015 у справі № 596/1722/15-кчітко передбачено обмеження яких прав застосовано щодо автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 .

Про ознайомлення ОСОБА_9 із ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09.09.2015 у справі № 596/1722/15-к, свідчить протокол виконання ухвали про арешт майна від 13.10.2015, з яким ОСОБА_9 був ознайомлений, про що останній засвідчив своїм особистим підписом, з якого вбачається, що ОСОБА_9 роз`яснено про передбачену кримінальну відповідальність у разі невиконання ухвали слідчого судді про накладення арешту, тобто відчуження автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , розпорядження ним або використання, зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, з часу накладення на автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, д.н.з НОМЕР_1 арешту, а саме з 09.09.2015 і по 07.09.2016, тобто коли він був затриманий працівниками поліції, після чого поміщений на штрафмайданчик Гусятинського ВП, ОСОБА_9 не виконував вимогу про передачу автомобіля органу досудового розслідування, а відтак слідчий в ході проведення досудового розслідування повинен встановити чи вчиняв ОСОБА_9 таким чином незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, в тому числі приховування.

Разом з тим, приймаючи спірну постанову від 13.11.2024 слідчий на вказані вище обставини не звернув уваги та не надав оцінки ухвалі слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09.09.2015, у мотивувальній частині якої зазначено, що арешт на транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 накладається з метою тимчасового позбавлення права відчуження, розпорядження та користування ним.

Слідчий суддя звертає увагу, що вказані обставини вже були предметом дослідження слідчими суддями в ухвалах від 04.12.2019, 09.08.2022 та 26.09.2023, у яких було звернуто увагу органу досудового розслідування на необхідність належної оцінки ухвали слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09.09.2015.

Натомість слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 вказуючи у спірній постанові про те, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України, належним чином не з`ясував всі об`єктивні обставини кримінального провадження, не дав жодної правової оцінки ухвалі слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09.09.2015, у мотивувальній частині якої зазначено, що арешт на транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 накладається з метою тимчасового позбавлення права відчуження, розпорядження та користування ним, а також тому, що у період з 09.09.2015 по 07.09.2016 ОСОБА_9 всупереч заборони користування транспортним засобом, встановленої ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09.09.2015 не виконував вимогу про передачу автомобіля органу досудового розслідування.

Водночас слідчий суддя звертає увагу, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 13.11.2024 в частині ч. 1 ст. 382, ч. 388 КК України є аналогічна за змістом до постанови від 31.05.2023, яка була скасована ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.09.2023.

При цьому слідчим не зазначено жодних нових обставин, які були ним встановлені під час здійснення досудового розслідування та відсутні посилання на нові докази, отримані у цьому кримінальному провадженні.

Вказане, вище, на думку слідчого судді свідчить про бездіяльність слідчого, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000488 від 16.12.2015, формальний характер такого досудового розслідування та невжиття заходів для виконання завдань кримінального провадження, що безумовно не відповідає вимогам ч. 5 ст. 38 КПК України щодо обов`язку органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Встановлені слідчим суддею обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

З огляду на наведені обставини, слідчий суддя вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що органом досудового розслідування, досудове розслідування проведено неповно з порушенням вимог кримінального процесуального закону, постанова слідчого є передчасною, невмотивованою, необґрунтованою та такою, що суперечить матеріалам кримінального провадження, винесена з порушенням вимог КПК України, у зв`язку з чим, скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000488 від 16.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 343, ч.1 ст. 388 КК України - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,3, 38, 40-1, 110, 303-307, 284, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 поданою в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000488 від 16.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 343, ч.1 ст. 388 КК України, задовольнити.

Постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000488 від 16.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 343, ч.1 ст. 388 КК України, скасувати.

Копію ухвали та матеріали кримінального провадження № 0000488 від 16.12.2015 року направити до слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 03.02.2025 року о 09 год. 55 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1