Справа № 147/310/25
Провадження № 1-кп/147/111/25
ВИРОК

іменем України

03 березня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 10.02.2025, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Глибочок Тростянецького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого:

02.01.2024 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 309 КК України на 2 (два) роки обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , перебуваючи на території сміттєвого звалища, яке розташоване неподалік від його домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту для власного вживання, достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, незаконно, знайшов та забрав декілька сухих фрагментів стебел рослин коноплі, які знаходились у поліетиленовому пакеті на землі, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу, без мети збуту У подальшому, знайдені сухі фрагменти стебел рослин коноплі ОСОБА_3 переніс до території свого домоволодіння за вищевказаною адресою, де частину із них подрібнив, таким чином незаконно виготовив наркотичний засіб та незаконно почав його зберігати без мети збуту до 19.02.2025.

За результатом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 в період часу з 05.02.2025 по 19.02.2025 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно зберігав для власного вживання на горищі житлового будинку на підлозі біля димоходу фрагменти рослин зеленого кольору, які є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 30,17 г, у приміщенні літньої кухні на печі подрібнену речовину зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,66 г. Загальна маса наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу (у перерахунку на суху речовину), який незаконно зберігав Западнюк ВО - 30,83 г (0,66 г +30,17 г).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, - незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, надав згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецька лікарня» не перебуває, за наркологічною допомогою в КНП «Тростянецька лікарня» не звертався. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_3 раніше засуджений вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 02 січня 2024 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки і покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України. Вказане покарання ОСОБА_3 не відбуте.

Згідно з ч.4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Оскільки кримінальний проступок було вчинено після постановлення попереднього вироку, покарання за яким не відбуте у повному обсязі, остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 02 січня 2024 року.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 7959,00 грн.

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років одного місяця обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 02 січня 2024 року та визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді двох років двох місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 7959,00 грн (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2025 року, на речовину рослинного походження, яку упаковано до спеціального пакету Національна поліція України №ICR 0156447, пластикову пляшку та металевий предмет, зовні схожі на пристрій для куріння, які упаковано до спеціального пакету Національна поліція України WAR 1962090 та речовину рослинного походження, яку упакована до спеціального пакету Національна поліція України WAR 1962080.

Речові докази у кримінальному провадженні канабіс масою 30,83 г (у перерахунку на висушену речовину), пристрій для куріння наркотичного засобу канабісу, який складається із пластикової пляшки та металевого предмету - знищити.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1