ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1087/25 Справа № 215/544/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження № 0000623, № 0000017 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 16.10.2023 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці, на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2024 р. замінено невідбуту частину призначеного вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.10.2023 р. покарання у вигляді арешту строком 21 день на покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік

визнано винним за ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 357 КК України призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71, п. 1а ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2023 р., замінене ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2024 р. та призначено остаточне покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінальних правопорушень при таких обставинах.

30.12.2023 р. в проміжку часу з 13:58 год. до 14:02 год., точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , перебуваючи на ділянці місцевості біля магазину «АТБ-маркет» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Терещенка, 1Ж, а саме біля банкомату АТ «ПУМБ», точного місця в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим побачив біля сходинок вказаного магазину банківську карку для виплат банку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 з особистим банківським рахунком НОМЕР_2 , належну потерпілому гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а також скориставшись відсутністю на місці потерпілого та свідків події, тобто діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, взяв до рук вищезазначену банківську картку, на балансі якої були грошові кошти у сумі 556 грн., належні потерпілому, та доступ до балансу якої було обмежено, яку визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання.

В подальшому ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що вказана банківська платіжна картка та наявні на ній грошові кошти є чужою власністю, маючи умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання даної картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, таємно привласнив вищевказану карту, яка, відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_9 можливості використовувати вищезазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнивши вказаний офіційний документ.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного діяння, ОСОБА_8 , утримуючи банківську картку для виплат банку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 з особистим банківським рахунком НОМЕР_2 , належну потерпілому гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руках, покинув місце вчинення злочину, обернувши її на свою користь та розпорядившись на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України за ознаками привласнення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, в тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та в період дії воєнного стану, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX та продовжено Законом «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, повторно вчинив умисні злочини проти власності за таких обставин.

09.07.2024 р., приблизно об 11.00 годині ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку № 25 по вул. Володимира Терещенка в Тернівському районі м. Кривого Рогу, зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , з яким у нього склались дружні та довірливі відносини і почав спілкуватися з останнім, в цей час та місці у ОСОБА_8 виник прямий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиненого повторно, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 10», 4/64GB, Carbon Gray, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій зазначений вище раптово виниклий прямий умисел, ОСОБА_8 з корисливих мотивів, повторно, не маючи на меті повернути вказане майно, а саме, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10», 4/64GB, Carbon Gray, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , користуючись тим, що ОСОБА_10 довіряє йому, так як у них склалися дружні відносини, попросив передати йому вказаний мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка.

Далі ОСОБА_10 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_8 , довіряючи останньому, передав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10», 4/64GB, Carbon Gray, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 .

Після чого ОСОБА_8 , отримавши у зазначений спосіб вказане майно, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10», 4/64GB, Carbon Gray, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_10 , для надання своїм словам достовірності почав розмовляти по мобільному телефону та розуміючи, що ОСОБА_10 не спостерігає за його діями, з місця вчинення кримінального правопорушення зник з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2497 від 12.07.2024 р., ринкова вартість, з урахуванням зносу, мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 10», 4/64 GB, Carbon Gray, бувшому у використанні, в справному стані, станом цін на 09.07.2024 р. становить 3262,50 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 3262,50 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок суду незаконний та підялгає скасуванню. Зауважує, що до нього слід застосувати положення ст. 75 КК України при призначенні покарання та зарахувати строк попереднього ув`язнення.

Позиції учасників судового провадження

Захисник підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого, просила її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 відносно необхідності застосування до нього інституту звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком з огляду на таке.

Так, призначення покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення та інші обставини.

Питання призначення покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети кримінального покарання як такої, що включає не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Водночас, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення обвинуваченого, передбачивши, що при призначенні покарання, особу може бути звільнено від його відбування з іспитовим строком, якщо суд прийде до висновку про можливість її виправлення без відбування такого.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції належним чином врахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше неодноразово судимий, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів і призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах санкцій частин статтей інкримінованих кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 70 КК України та узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, яке він має відбувати в умовах ізоляції від суспільства.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 не навів переконливих аргументів, які б свідчили про можливість застосування до нього вказаного кримінально-правового інституту.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 має обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів, має дві попередні судимості, покарання за якими призначено за сукупністю з покаранням за даним вироком. Після застосування до нього виховних заходів без ізоляції від суспільства, обвинувачений на шлях виправлення не став, та навпаки продовжив свою протиправну діяльність, що свідчить про кримінально спрямований ухил особистості обвинуваченого, тож його виправлення можливо виключно із застосуванням заходів ізоляції від суспільства.

Відносно посилань апеляційної скарги обвинуваченого щодо необхідності зарахування в строк виконання покарання періоду з 26.02.2024 р. по 05.04.2024 р., колегія суддів зауважує про таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Зі змісту оскаржуваного рішення та матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 затримано 23.07.2024 року та він тримався в слідчому ізоляторі в порядку попереднього ув`язнення по 22.12.2024 року, тобто до оголошення вироку суду, у зв`язку з чим судом першої інстанції зараховано вказаний період в строк виконання покарання, інші періоди зарахуванню в строк відбування покарання не підлягають.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни вироку місцевого суду, оскільки суд першої інстанції дотримався норм законодавства та навів обґрунтовані доводи на підтвердження прийнятого рішення.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення

Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2024 відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом трьох місяців з моменту отримання копії рішення суду.

Судді: