Справа № 760/5794/25
Провадження № 1-кс/760/3735/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000690 від 04 березня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000690 від 04 березня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку затриманої особи за адресою: м. Київ, вул. Смілянська, 13 що супроводжувалось вилученням речей, що мають значення речового доказу в даному кримінальному провадженні, визнані речовими доказами та в подальшому можуть бути доказами під час судового розгляду, зокрема спортивну кофту рожевого кольору, яку було поміщено до сейф пакету з маркуванням «PSP4216525», де всі учасники слідчої дії поставили свої підписи.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000690 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2025 до Солом`янського УП ГУНП у місті Києві на лінію "102" від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за фактом того, що 03.03.2025 близько о 20:00 невстановлені особи перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану вчинили розбій спрямований на заволодіння майном останньої та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме мобільних телефонів. (ЖЄО 21690 від 03.03.2025)

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Солом?янської окружної прокуратури міста Києва.

В ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку затриманої особи за адресою: м. Київ, вул. Смілянська, буд. 13, було виявлено та вилучено наступні предмети: спортивну кофту рожевого кольору, яку було поміщено до сейф пакету 3 маркуванням «PSP4216525», де всі учасники слідчої дії поставили свої підписи.

Орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, вважає, що вказані вище речі повністю та беззаперечно відповідають критеріям речових доказів, у розумінні статті 98 КПК України, оскільки ймовірно були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. тому вказані речі постановою слідчого визнані речовими доказами кримінального провадження в якості речових доказів. та приєднані до

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно є доказом кримінального правопорушення, просить клопотання задовольнити та накласти арешт на майно.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд клопотання без її участі, вказала, що клопотання про арешт майна підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та накласти арешт на спортивну кофту рожевого кольору, яку було вилучено у підозрюваної ОСОБА_5 під час обшуку останньої при її затриманні, оскільки ця річ має доказове значення у кримінальному провадженні, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, так як у вищевказаній кофті перебувала підозрювана під час вчинення кримінального правопорушення.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як визначено ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно постанови про визнання речових доказів, приєднання їх до матеріалів кримінального провадження та передачу на зберігання від 04 березня 2025 року спортивну кофту рожевого кольору, яку було поміщено до сейф пакету з маркуванням «PSP4216525», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000690 від 04.03.2025 року.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту на майно, яке вилучено 04 березня 2025 року за адресою: м. Київ, вул. Смілянська, буд. 13 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст.208 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучене майно, а саме спортивна кофта рожевого кольору, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а вказане вище тимчасово вилучене майно - арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таке втручання в право власників майна на мирне володіння своїм майном є законним, переслідує суспільний інтерес, а також є пропорційним визначеним цілям. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (користувача) майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити .

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000690 від 04 березня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке було вилучено 04 березня 2025 року за адресою: м. Київ, вул. Смілянська, буд. 13 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме на спортивну кофту рожевого кольору, яку було поміщено до сейф пакету з маркуванням «PSP4216525».

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Солом`янського районного

суду міста Києва ОСОБА_1