Справа № 373/1036/18
Номер провадження 1-кп/373/22/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року, точна дата та час не встановлені, ОСОБА_7 перебував у невстановленому місці, та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення алкогольних напоїв, шляхом відкриття підпільного цеху та з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року закріплено, що алкогольні напої підлягають підтвердженню відповідності в законодавчо регульованій сфері шляхом сертифікації.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року маркування горілки та лікеро-горілчаних виробів, які реалізуються в Україні, здійснюється таким чином: на лицьовій стороні етикетки кожної пляшки або самої пляшки (іншого посуду) горілки та лікеро-горілчаних виробів, які реалізуються через торговельну мережу, в доступній для споживача формі згідно з чинним законодавством про мови вказуються: загальна та власна назви виробу; найменування виробника; знак для товарів і послуг; географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відповідає місця розташування суб`єкта господарювання; вміст спирту (% об.); місткість посуду; вміст цукру (якщо це регламентується нормативними документами); позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України). Штриховий код повинен бути нанесений на видиму сторону етикетки, або контр етикетки, або пляшки (іншого посуду). На видимій стороні етикетки, або контр етикетки, або корка, або пляшки (іншого посуду) виробу повинні бути зазначені дата виготовлення виробу, код суб`єкта господарювання та номер ліцензії на виробництво. Розлив горілки та лікеро-горілчаних виробів здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірі пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки, Розлив горілки та лікеро-горілчаних виробів з вмістом спирту етилового понад 8,5 % об`ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше. Продукція, призначена для експорту, маркується згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

В порушення вище зазначених нормативно-правових актів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільного цеху та з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів, ОСОБА_7 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами, у серпні 2017 року, орендував і пристосував гаражне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , об`єкт незавершеного будівництва №6, яким фактично користувався, для незаконного виготовлення алкогольних напоїв, розмістив в ньому обладнання, що забезпечує масове виробництво алкогольних товарів, а саме: бочки місткістю 1000 л, пластикові, електронасоси, шланги, тетрапаки, порожні коробки типу бег-ін-бокс, ваги, лійки, клейка стрічка, тобто обладнав його у підпільний цех для незаконного виготовлення алкогольних напоїв.

Так, ОСОБА_7 період із серпня 2017 року по 21 вересня 2017 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, перебував у невстановленому місці, систематично здійснював придбання у невстановлених осіб та при невстановлених обставинах спирту, карточних коробок, пакетів з фольги, а за допомогою обладнання, що забезпечує масове виробництво алкогольних товарів, ОСОБА_7 у період із серпня 2017 року по 21 вересня 2017 року, перебуваючи у гаражному приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , об`єкт незавершеного будівництва №6, незаконно виготовляв алкогольні напої: горілку - шляхом змішування етилового спирту з водою, які в подальшому розливав у тетрапаки (пакети з фольги) та пластикову тару.

21 вересня 2017 року в ході обшуку гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , об`єкт незавершеного будівництва №6, виявили та вилучили бег-ін бокси з рідиною з різким запахом спирту у кількості 191 шт., бочки у кількості 2 шт. об`ємом 1000 л з рідиною з різким запахом спирту, одна з яких заповнена на 400 л, друга на 600 л, порожні бочки об`ємом 1000 л у кількості 7 шт., шланги у кількості 8 шт., насоси у кількості 2 шт., ваги у кількості 1 шт., тетрапаки у кількості 762 шт., спиртометри у кількості 2 шт., лійка, фільтри у кількості 4 шт., порожні коробки типу бег-ін бокс у кількості 1841 шт., ароматизатори у кількості 13 шт., коробка зі клейкою стрічкою, мобільний телефон «sаmsung».

Умисні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст.204 КК України як незаконне виготовлення алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільного цеху та з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких алкогольних товарів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому діянь не визнав, категорично заперечив будь-яке своє відношення до речей, які були вилучені під час обшуків та суду показав, що протягом 2016-2017 років проживав у м.Березань разом із матір`ю та батьком. В цей період до місця його проживання приїхали співробітники правоохоронних органів, де біля будинку затримали його та вилучили телефон Самсунг С 7 ейдж. Після цього він з працівниками поліції проїхав в с.Жовтневе на вул.Молодіжна, 2, де йому пояснили, що він підозрюється у незаконному виробництві алкогольних напоїв. Працівники правоохоронних органів зайшли на територію, та зламавши двері в гараж провели обшук. Що вилучили з гаража він не знає, оскільки під час проведення обшуку він перебував поза межами території та пив каву. Після того як закінчився обшук у с.Жовтневе, було проведено обшук у гаражі в м.Березнь. Також пояснив, що приблизно у 2014 році він познайомився із власником домоволодіння в АДРЕСА_2 , тобто ОСОБА_9 , запропонував йому добудувати будинок на території домоволодіння, продати його і отримати від цього дохід. Він погодився на пропозицію, побудував паркан, частково доробив дах на будинку та на гаражі. Коли він зрозумів, що фінансово будівництво для нього є нерентабельним, в телефонній розмові розірвав усну домовленість із власником будинку ОСОБА_9 . Зимою 2016 року він передав власнику ключі від гаража, воріт та будинку. Після цього з ОСОБА_9 більше не спілкувався та будинком не займався і не користувався.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, вина ОСОБА_7 у інкримінованих йому протиправних діях підтверджується наступними доказами.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_9 показав, що є власником домогосподарства у АДРЕСА_2 . З ОСОБА_7 познайомився років 5-6 тому назад у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 зацікавився будинком та хотів його купити, але спочатку попросив його орендувати. Орендував усе, що перебувало на земельній ділянці, в тому числі і гараж. Домовленість про оренду була усна, письмово договір оренди не укладався. Термін оренди вони також не обумовили. Домовились, що в рахунок орендних платежів ОСОБА_7 огородить територію домогосподарства забором. Оскільки у нього, ОСОБА_9 , була хвора дружина і він мав постійно за нею доглядати, то здавши в оренду ОСОБА_7 свій будинок з гаражем, три роки він туди не приїжджав. Коли через 3 роки він приїхав на територію будинку, то побачив, що ОСОБА_7 побудував паркан із профнастилу, загородивши всю територію. На його думку, у будинку ОСОБА_7 постійно не проживав, оскільки за три роки на території, окрім паркану більше нічого не змінилося. В гаражі також не помітив жодних змін. Стіни, ворота та дах - побудовані були ще ним особисто. Чим ОСОБА_7 займався на території недобудованого будинку та з якою метою його орендував, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що з 2014 року проживає у АДРЕСА_3 . По сусідству має будинок з гаражем, кому він належить і що це за будинок їй невідомо. З ОСОБА_7 особисто незнайома. Проте, періодично, коли перебувала на вихідних (субота та понеділок) бачила, що до того будинку вдень приїжджає ОСОБА_7 на мікроавтобусі білого кольору. Це відбувалося не дуже часто, у неї склалося враження, що ОСОБА_7 привозив будівельні матеріали, однак вона в цьому не впевнена, оскільки не бачила що саме відбувається за парканом. Чим саме ОСОБА_7 займався на території будинку їй невідомо.

Згідно з протоколом обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2, земельні ділянки з кадастровими номерами №:01:001:0031 та № :01:001:0022 від 21.09.2017, в ході обшуку в присутності ОСОБА_7 та двох понятих виявлено бег-ін-бокси, об`ємом 10 л з характерним запахом спирту; картонну коробку, в якій міститься тетрапак, об`ємом 10 л з характерним запахом спирту; дві порожні бочки, об`ємом 600 л, вертикально з`єднані між собою спільним обладнанням, до нижньої бочки приєднано шланг білого кольору з краном; до вказаних бочок приєднано шланги чорного кольору, які під`єднано до насосу Pedrollo pump JSWm 15MX синього кольору; насос під`єднано до фільтра для очищення води ECOSOFT L 409 BW 03762; два фільтри синього кольору, які з`єднані між собою; аромадифузори в кількості 13 банок по 50 гр., колбу, банку, лійку, чашки, ваги електронні синього кольору, від фільтроочисної машини підключено шланг сірого кольору, який з`єднано із шлангом жовтого кольору та направлено до діжки білого кольору, об`ємом 1000 л, до вказаної діжки під`єднано шланг синього кольору з фільтром та краном, мішки білого кольору 3 шт з сіллю; дві діжки білого кольору, об`ємом 1000 л, одна з яких наповнена рідиною білого кольору з характерним запахом спирту на 600 л, порожня діжка чорного кольору, об`ємом 1000 л; до діжки направлено шланг синьо-чорного кольору, який під`єднано до червоного насосу № 63012015, від якого йде шланг синього кольору з краном; картонні коробки у кількості 3 шт., до яких поміщені тетрапаки у кількості 762 шт.; картонні коробки у кількості 1645 шт.; дві порожні бочки, об`ємом 1000 л, бочка білого кольору, об`ємом 1000 л з рідиною з характерним запахом спирту, наповненою на 400 л, до вказаної бочки направлено шланг жовтого кольору, який підключено до насосу ALKO № J3905, до насосу підключено шланг блакитного кольору, який направлено до порожньої діжки, об`ємом 1000 л, коробки зі скотчем, мобільний телефон «sаmsung». Означені речі та предмети вилучено та направлено на зберігання до ТОВ «ТК ТОП Логістик Плюс».

Постановою про визнання документів та речей речовими доказами від 22.09.2017, зазначені в протоколі обшуку від 21.09.2017 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду від 21.09.2017 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 у будинку на земельних ділянках №32233837:01:001:0031, №:01:001:0022, виявлено та вилучено шланг жовтого кольору, шланг чорно-сірого кольору, ваги «Спартак», бочки порожні синього кольору (2 шт.), стартовий пакет Київстар з номером +3 2, пластикові пляшки об`ємом 10 л, порожні, у кількості 20 шт., пластикові пляшки об`ємом 1,5 л порожні у кількості 100 шт.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2017 надано дозвіл на проведення обшуку двоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, на земельних ділянках №32233837:01:001:0031, №:01:001:00224.

Протоколом обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від 21.09.2017 зафіксовано виявлені та вилучені під час обшуку коробку коричневого кольору об`ємом 3 л з надписом «KVINT», мішок білого кольору, в якому знаходяться тетрапаки; телефон SAMSUNG SM-G935FD.

Згідно з протоколом обшуку від 02.02.2018 року, який проведено за місцем проживання ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_1 , в ході обшуку, серед іншого, виявлені та вилучені схеми з написом «Цех подготовки сырья (зерновые)», «Бражное отделение», «Перегонное отделение», записи по виготовленню спиртової рідини з написом «Зерновые».

Відповідно до висновку експерта № 111/606 від 27.10.2017, надані на дослідження три зразки рідини з характерним запахом спирту, вилучені з гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 у гаражному приміщенні на земельних ділянках №32233837:01:001:0031, №:01:001:0022, а саме: зразки рідини, що знаходиться у паперовому коробі (упаковці типу Bag in box) без написів та у двох пляшках зі скла зеленого кольору місткістю 1,0 дм3 є спиртовмісними рідинами, які не відповідають вимогам діючих державних стандартів на даний вид алкогольної продукції ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови».

Протоколом огляду мобільного телефону Samsung S/N, який було вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_11 від 28.09.2017 з фототаблицею, встановлено, що у телефоні міститься сім-картка з номером НОМЕР_1 , на яку ОСОБА_7 отримував смс-повідомлення від контакту « ОСОБА_12 », в яких вказувались дані відправників та отримувачів незаконно виготовленої алкогольної продукції, а також з якої відправляв смс-повідомлення на номер НОМЕР_2 з текстом «в гаражі буде обиск» та «вивезіть все з гаража біля квартири і кульок».

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.10.2017 свідок ОСОБА_10 впізнала на фото № 2 ОСОБА_7 як особу, яка використовувала гаражне приміщення та будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.11.2017 року, свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 на фото №2 як особу, якій надав у користування гараж і будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Протоколом огляду від 03 лютого 2018 року, встановлено, що записи, вилучені в результаті обшуку, проведеного 02.02.2018 за місцем проживання ОСОБА_7 містять схеми та порядок виготовлення незаконної алкогольної продукції.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2018 свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 на фото № 2 як особу, якій були передані ключі від гаражного приміщення та будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2018 свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 на фото № 2 як особу, яка використовувала територію за адресою: АДРЕСА_2 .

Також вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується інформацією в рапорті на виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, та додатках до нього: інформаційних витягах з Державного земельного кадастру, що містять інформацію про власників земельних ділянок, та протоколах їх візуального огляду з фототаблицями; запитах щодо власників транспортних засобів «Renault Trafic» та «Volkswagen LT»; відповідях на запит; протоколах огляду від 18.07.2017 та від 17.07.2017.

Інші, досліджені в судовому засіданні документи судом у рішенні не викладаються, оскільки не мають доказового значення для доведеності винуватості обвинуваченого у кримінальному правопорушенні.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, не містять жодних суперечностей і в сукупності спростовують доводи ОСОБА_7 про те, що незаконним виготовленням алкогольних напоїв він не займався, відношення до вилучених під час обшуків за адресою АДРЕСА_2 , речей і документів він не має.

В судовому засіданні встановлено, і ця обставина не заперечувалась обвинуваченим в суді, що в його користуванні, за домовленістю із ОСОБА_9 перебував будинок і гаражне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

За версією ОСОБА_7 , домоволодінням він користувався за пропозицією ОСОБА_9 з метою добудівлі будинку і наступного його продажу для отримання прибутку.

Проте, така версія ОСОБА_7 суперечить як показанням власника домогосподарства - свідка ОСОБА_9 , так і іншим доказам, що досліджені судом.

Так, свідок ОСОБА_9 в суді про пропозицію добудови та продажу ОСОБА_7 його будинку не повідомляв, відзначив, що будинком зацікавився саме ОСОБА_7 , але з якою метою він його орендував, оскільки проживати там було неможливо, не знає. В зарахування орендної плати ОСОБА_7 зробив паркан навколо домогосподарства, все інше - стіни, покрівля залишалось таким, як зробив ОСОБА_9 .

Підстав ставити під сумнів такі показання свідка ОСОБА_9 суд не вбачає. При цьому, обґрунтованих пояснень щодо того чому викладені обвинуваченим та свідком ОСОБА_9 обставини користування домоволодінням, належним останньому, різняться, ОСОБА_7 суду не надав.

Припускаючи, що домовленість між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 щодо продажу будинку дійсно могла існувати, ОСОБА_7 , здійснюючи будівництво будинку та гаражного приміщення мав би зберігати розрахункові документи з метою підтвердження понесених витрат перед ОСОБА_9 , враховуючи, що від таких витрат логічно мав би залежати його дохід від продажу будинку.

Однак, будь-яких підтверджень будівництва будинку та гаражного приміщення ОСОБА_7 протягом користування сторона захисту під час розгляду кримінального провадження суду не надала. Судом врахована і та обставина, що окрім огородження домоволодіння парканом, за твердженням свідка ОСОБА_9 , жодних будівельних робіт на його території проведено ОСОБА_7 не було.

Крім того, за повідомленням в судовому засіданні ОСОБА_7 , користування домогосподарством він припинив тоді, коли зрозумів, що будівництво для нього є нерентабельним, у зв`язку із цим взимку 2016 року він передав ключі від гаража, воріт та будинку ОСОБА_9 . Після цього з ОСОБА_9 більше не спілкувався та будинком не займався і не користувався.

Разом з тим, згідно з протоколом обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2, земельні ділянки з кадастровими номерами №:01:001:0031 та № :01:001:0022 від 21.09.2017, ворота до території були відкриті ОСОБА_7 , а відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2017 року, свідок ОСОБА_9 повідомив, що станом на момент проведення даної слідчої дії, ключі від будинку та гаража за адресою - АДРЕСА_2 , перебувають у ОСОБА_7 .

Отже, сукупність наведених доказів свідчить про те, що ключі від будинку та гаражного приміщення АДРЕСА_2 знаходились у ОСОБА_7 у той час, коли за вказаною адресою було проведено обшуки, під час яких було виявлено та вилучено обладнання для незаконного виготовлення алкогольних напоїв.

Слід врахувати і те, що під час обшуку 02.02.2018 року за місцем проживання ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено схеми з написом «Цех подготовки сырья (зерновые)», «Бражное отделение», «Перегонное отделение», записи по виготовленню спиртової рідини з написом «Зерновые».

Неправдивими є також показання ОСОБА_7 в тій частині, що під час обшуку в гаражному приміщенні в АДРЕСА_2 він присутній не був, що саме вилучили з гаражного приміщення йому невідомо.

Як вбачається з протоколу обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2, земельні ділянки з кадастровими номерами №:01:001:0031 та № :01:001:0022 від 21.09.2017, слідча дія проведена в присутності ОСОБА_7 . За змістом протоколу, ОСОБА_7 було пред`явлено копію ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку, та про що ОСОБА_7 проставив власний підпис, проведено обшук гаражного приміщення та особистий обшук ОСОБА_7 . Зауважень від ОСОБА_7 під час проведення слідчої дії не надходило, від підпису у протоколі та від отримання примірника протоколу останній відмовився.

Щодо твердження сторони захисту про недопустимість протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 травня 2015 року, від 06 квітня 2018 року та від 13 квітня 2018 року, оскільки слідчі дії було проведено з порушеннями норм процесуального законодавства, а сам протоколи не відповідають вимогам статей 228, 231 КПК, слід відзначити наступне.

Захисник зазначав, що слідчий всупереч вимог ч.6 ст. 228 КПК провів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а не безпосередньо самої особи.

Однак, такі доводи сторони захисту є необґрунтованими, з огляду на таке.

Статтею 228 КПК України передбачено порядок пред`явлення особи для впізнання.

Зокрема, згідно з ч. 6 ст. 228 КПК за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

З викладеного вбачається, що жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено.

Водночас, вказаний захисником недолік у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками - відсутність у ньому даних про сукупність ознак, за якими свідок впізнав ОСОБА_7 , має місце. Проте, суд не вважає його настільки вагомим, щоб визнати дані докази недопустимими.

Проведені слідчі дії та складені за їх результатами протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками фактично покликані підтвердити обставину користування ОСОБА_7 гаражним приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, вказана обставина не заперечувалась в судовому засіданні самим обвинуваченим, підтверджена в суді свідком ОСОБА_10 , з якою проводилась слідча дія та свідком ОСОБА_9 , який є власником гаражного приміщення, тому фактичні дані, отримані за результатами проведення особи для впізнання за фотознімками, є допустимими доказами у справі, а доводи захисника про зворотнє є безпідставними.

Відсутність у резолютивній частині постанови слідчого про визнання документів та речей речовими доказами від 22 вересня 2017 року прийнятого слідчим процесуального рішення, тобто відсутність у документі формулювання щодо визнання речей речовими доказами, на що також вказував захисник, суд вважає технічною опискою, допущеною особою, яка приймала процесуальне рішення. Одночасно вказана описка не породжує двозначного тлумачення змісту прийнятого процесуального рішення, оскільки сама назва процесуального документа та зміст обставин, які є підставою для його прийняття вказують на прийняте слідчим рішення.

Суд не вважає за необхідне оцінювати доводи захисника в частині недотримання прокурором вимог статті 290 КПК України під час відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту, зокрема, інформації, що міститься на оптичних дисках та отримана внаслідок тимчасового доступу до речей і документів, оскільки під час судового розгляду прокурор не посилався на такі докази в підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, і такі докази судом не досліджувались.

Водночас, на підставі ч.12 ст.290 КПК України у зв`язку з тим, що сторона обвинувачення не здійснила відкриття стороні захисту висновку експерта № 2182/18-35 від 18.05.2018, суд не допускає даний висновок як доказ у кримінальному провадженні.

Щодо безпосередності дослідження судом речових доказів, що вбачав за необхідне захисник та дослідження яких визначив суд під час встановлення порядку та обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

В судовому засіданні на стадії дослідження речових доказів прокурор повідомив суд про те, що речові докази, що стосуються обладнання, за допомогою якого незаконно виготовлялись алкогольні напої, а також продукти такого незаконного виготовлення зникли. Пояснив, що оскільки Законом України «Про Бюро економічної безпеки України» змінено підслідність кримінальних проваджень за ст.204 КК України, в процесі передачі матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до Територіального Управління БЕБ у Київській області, речові докази зникли. Також надав суду лист Територіального Управління БЕБ у Київській області, згідно з яким матеріали кримінального провадження 3 30000012 від 26.02.2018 за ч. 2 ст.204ККУкраїни до Бюро не передавались.

Отже, суд вжив всіх можливих і необхідних заходів для забезпечення дотримання принципу безпосередності дослідження доказів, як це визначено статтями 23, 357 КПК. Об`єктивна неможливість дослідження речових доказів в судовому засіданні у справі компенсована іншими доказами, безпосередньо дослідженими судом.

Крім того, як вбачається з протоколу обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2, земельні ділянки з кадастровими номерами №:01:001:0031 та № :01:001:0022 від 21.09.2017, в ході виявлені та вилучені під час обшуку предмети та речі опечатано та направлено на зберігання. Для проведення судово-хімічної експертизи було відібрано наступні докази: картонну коробку типу бег-ін-бокс, об`ємом 10 л з прозорою рідиною з характерним запахом спирту, яку опечатано під № 1; із діжки, об`ємом 1000 л з рідиною з характерним запахом спирту, заповненою на 600 л відібрано зразок у пляшку об`ємом 1 л та опечатано під № 2; із діжки, об`ємом 1000 л з рідиною з характерним запахом спирту, заповненою на 600 л відібрано зразок у скляну банку об`ємом 1 л та опечатано під № 3.

Усі виявлені речі та предмети пред`явлені понятим та ОСОБА_7 , зауважень від яких щодо проведення обшуку, опечатування та відібрання зразків для дослідження не надходило.

З висновку експерта № 111/606 від 27.10.2017, на дослідження надійшли три зразки рідини, що вилучені з гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 у гаражному приміщенні на земельних ділянках №32233837:01:001:0031, №:01:001:0022. Надані на дослідження зразки опечатані, опломбовані, на опечатувальних смужках містяться відбитки печатки, пояснювальні написи та підписи. Пакування не порушені та забезпечують зберігання об`єктів дослідження. Надані на дослідження об`єкти відповідають переліку в постанові про призначення судової експертизи.

Суд відзначає, що особливе процесуальне значення для доведення чи спростування певних обставин кримінального провадження має суворе дотримання вимог закону відповідними суб`єктами щодо порядку вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальному провадженні на початкових стадіях їх здобуття (вилучення, опис, упакування, опечатування та інші) і до моменту їх передання для дослідження експертній установі з метою отримання відповідного висновку. Таких порушень судом не встановлено.

Крім того, суд врахував, що обвинувачений не заперечував вилучення речей під час обшуку у гаражному приміщенні, яким він користувався, а доводив свою непричетність до них у зв`язку із закінченням строку користування домоволодінням. Обставина виявлення та вилучення під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого схеми з написом « Цех подготовки сырья (зерновые) », «Бражное отделение», «Перегонное отделение», записи по виготовленню спиртової рідини з написом «Зерновые» взагалі залишилась без пояснень обвинуваченого.

Як зазначено у ст. 94 КПК оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок і який оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відтак, керуючись статтею 94 КПК України, визнані судом належними та допустимими докази, суд покладає в основу вироку як такі, що в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_7 та є достатніми для доведення винуватості останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204 КК України, тобто у незаконному виготовленні алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільного цеху та з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких алкогольних товарів.

Поряд з цим, суд вбачає за доцільне надати оцінку доводам захисника в судових дебатах про невідповідність обвинувального акта вимогам закону та обов`язку суду повернути обвинувальний акт з цих підстав прокурору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до змісту обвинувального акта викладено в ч. 2 ст. ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі його невідповідності вказаним вище вимогам.

Будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акта прокурору законом не передбачено.

Так, вимоги, встановлені пунктом 2 ч. 2 ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, слідчим, прокурором дотримані та за своїм змістом обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, жодних недоліків, які б стосувалися неповноти, неправильності та відсутності необхідних відомостей в обвинувальному акті, судом в підготовчому засіданні не встановлено.

Аналіз статей 314, 315 КПК України дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові по справі № 273/1053/17 від 03 липня 2019 року.

Пункт 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, регламентуючи проведення підготовчого судового засідання та надаючи суду право повернути, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків цього акта, не встановлює можливості розглянути питання, які стосуються змісту викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення. На цій стадії суд лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи суть обвинувачення, а тому не вправі пропонувати прокурору викладати в обвинувальному акті в інший спосіб події та обставини. Формулювання обвинувачення кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті в такому вигляді, як це вважає прокурор.

Крім того, повернення обвинувального акта прокурору є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, враховуючи, що суд на стадії підготовки кримінального провадження до судового розгляду не встановив перешкод, пов`язаних з недоліками обвинувального акта для призначення судового розгляду, доводи захисника в цій частині на увагу не заслуговують.

Водночас, суд вбачає за доцільне з формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним виключити посилання на доказ - висновок експерта № 111/606 від 27.10.2017.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65КК України та враховує характер злочину, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, який у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, раніше несудимий, а також його вік, наявність постійного місця проживання, відсутність утриманців.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією частини другої статті 204 КК України в редакції Закону, що діяв на час вчинення діяння.

Разом з цим, згідно з вимогами ст. 12 та п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону, що діяв на час вчинення діяння), строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 204 КК України, закінчились.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи думку обвинуваченого, який заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 2 ст. 204 КК України на підставі статей 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2017 підлягає скасуванню.

Долю наявних речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 5 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.

На підставі ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2017 на мобільні телефони Samsung SM- G935FD IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , Samsung S/N R21GA2GJL8Z ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ НОМЕР_6 , - скасувати.

Речові докази:

-мобільний телефону Samsung S/N R21GA2GJL8Z ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ НОМЕР_6 з сім-карткою НОМЕР_7 , мобільний телефону Samsung SM- G935FD IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 - повернути ОСОБА_7 як власнику;

-документи, вилучені 02.02.2018 в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 - чорнові записи на 4 арк., - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 1784 гривень 64 копійки витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1