Провадження №1-кп/523/423/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_3

у присутності обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000592 від 6.05.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, маючої на утримані малолітніх дітей, тимчасово не працюючої, раніше неодноразово судимої:

- 25.02.2020 року вироком Київського районного суду м. Одеса за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, штраф сплачений.

-17.04.2020 року вироком Київського районного суду м. Одеса за ст.309 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік.

- 13.12.2021 року вироком Київського районного суду м. Одеса за ст.ст.15 ч.2, ст. 185 ч.2, ст.71 ч.1 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі.

- 14.06.2023 року вироком Одеського апеляційного суду за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Зареєстрованої за адресою: м. Одеса, вул. Герцена, буд.5

Фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

Встановив:

21.03.2021 року приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Копійка», належного ТОВ «Копійка-центр», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Добровольського, буд.130/5, діючи повторно навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном, скориставшись сприятливими умовами, будучи впевненою, що її дії залишаються непомітними для оточуючих, підійшовши до торгівельної вітрини, непомітно шляхом вільного доступу таємно викрала пляшку віскі марки «Sexton» об`ємом 700 мл вартістю 733 грв., сховавши під жилетом, після чого пройшовши повз каси магазину, не розрахувавшись за товар, покинула місце скоєння злочину разом з викраденим майном, тим самим завдавши ТОВ «Копійка-центр» в особі представника потерпілого ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 733 гривень.

Таким чином досудовим слідством встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми діями скоїла умисне кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 висловив позицію щодо доцільності закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, вказуючи, що інкриміноване обвинуваченій діяння підлягає декриміналізації, так як сума спричиненого збитку складає 733 гривень, тому у зв`язку зі внесеними змінами до законодавства кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні приєдналася до думки прокурора та просила закрити кримінальне провадження.

Представник потерпілого ТОВ «Копійка-центр» у судове засідання не з`явилася, в матеріалах кримінального провадження міститься заява про розгляд справи без її участі, цивільний позов до обвинуваченої не пред`явлений.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за наступного.

Вирішуючи питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд враховує приписи ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч.4 ст.5 КК України якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Статтею 58 Конституції закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 9.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто з 9.08.2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

При цьому, за приписами п.5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, п.п.169.1.1 ст.169 Податкового кодексу України вказано, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 грн.

Тобто, неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн., а 2 неоподаткованих мінімумів відповідно 3028 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, який набрав чинності 9.08.2024 року, збільшена сума, з якої особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності.

З наведеного вбачається, що крадіжка майна вартістю до 3028 грн. включно становить адміністративне правопорушення.

Вищезазначений Закон покращує юридичне становище особи, поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності, внесені законодавцем зміни скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду за №0306/7567/12 від 13.01.2021 року, а саме в контексті питання застосування закону до осіб, що вчинили крадіжку майна від 302 грв. до 3028грв., в якій викладено, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В пунктах 1-2 ч.2 ст.284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 КК України, якщо обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Відповідно до абз. 5 ч.7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

За змістом вимог ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо підчас здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляді, запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Станом на 1 січня по липень 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, а 50% від його розміру становили 1135 грн. З огляду на зміст положень КК України та Закону №3886-IX на момент вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2270 грв.

Як встановлено зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 21.03.2021 року крадіжки з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною вартістю 733 гривень, сума спричиненої матеріальної шкоди становить 733 гривень та її дії кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги, що відповідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 за вищевказаним епізодом викрадене майно на суму, що станом на день розгляду провадження судом встановлена адміністративна відповідальність, оскільки Законом №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 9.08.2024 року підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, речові докази не долучалися.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що в рамках даного кримінального провадження за №0000592 від 6.05.2021 року відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, у зв`язку з чим скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 369-372, 394-395, 479-2 КПК України, суд, -

Постановив:

Клопотання сторони обвинувачення про закриття кримінального провадження за №0000592 від 6.05.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Кримінальне провадження за №0000592 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6.05.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України закрити у зв`язку з декриміналізацією злочину за підстав викладених в мотивувальній частині ухвали відповідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Міри запобіжного заходу в рамках даного кримінального відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися, тому після набрання ухвалою чинності скасуванню не підлягають.

Копію ухвали направити до уповноваженого органу Національної поліції, а саме до відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1