Справа №: 272/285/25
Провадження № 1-кп/272/111/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року

Андрушівськийрайонний суд Житомирськоїобласті в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000094 від 18 березня 2025 рокуза обвинуваченням

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Подорожна Хмільницького району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше судимий вироком Андрушівського районного судом Житомирської області від 31.01.2018 зач. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.07.2023 звільнений умовно- достроково від відбування покарання за вироком Андрушівського районного судом Житомирської області від 31.01.2018, на 1 рік 10 днів.

-за ч. 2 ст.125 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу в Збройних силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_1 та 11.12.2024 наказом № 273 командира військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , призначений на посаду механік-водій 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

Однак, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, порушив вимоги ст. ст. З, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 49, 130, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

05 лютого 2025 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кімнаті житлового будинку, за адресою АДРЕСА_3 , вступив в словесну суперечку із ОСОБА_4 , в ході якої у ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин виник раптовий протиправний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , 05.02.2025 близько 18 год. 00 хв., у приміщенні кімнаті житлового будинку, за адресою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс близько десяти ударів металевим совком в район обличчя, голови та кінцівках ніг ОСОБА_4 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран (2-х) тім`яної ділянки голови, садна лівої брови, підшкірної гематоми повік лівого ока, саден (4-х) носа та повіки лівого ока, забійних ран (2-х) правої гомілки, саден (3-х) лівої гомілки, садна правого коліна, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями що виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 382 КПК України суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду кримінального провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, ОСОБА_3 надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого щодо визнання винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, фактичними обставинами які не оспорюються учасниками судового процесу.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Дії особи, яка притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковано вірно, оскільки ОСОБА_3 , вчинив діяння які виразились спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що у відповідності до ст.12 КК України класифікується як кримінальний проступок, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, на диспансерному обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушеня.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання є рецидив злочинів.

Ураховуючи сукупність наведених обставин справи та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу визначеному санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Речові докази: відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381, 382, 392-393, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому за цими законом покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеногопровадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1