УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року

слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речових доказів, просить, накласти арешт шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння, на товарно-матеріальні цінності, вилучені у ході обшуку на земельній ділянці та об`єктах нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці, за адресою: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 6, корпус 2-Е, проведеного у період з часу 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що вилучені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки лише за допомогою даних речей можливо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні у повному обсязі, повідомив, що підставами для вилучення вказаного у клопотанні обладнання стало те, що в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було проведено обшук виробничих потужностей та складських приміщень за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е, що використовуються ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» (), виявлено та вилучено пачки сигарет без марок акцизного податку, а також відібрано зразки тютюнової продукції, яка в подальшому спрямована для проведення судово-трасо логічної експертизи.

Так під час досудового розслідування отримано зразки тютюнових виробів, які вилучено під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 20, які також спрямовано до експертної установи для проведення судово трасологічної експертизи.

Відповідно до висновків від 17.10.2024 № КСЕ-19-24/52836 встановлено збіг між взірцями вилученими під час обшуку за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е, та вилученими під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 20.

У зв`язку з викладеним прокурор зазначає, що вилучене обладнання є об`єктом кримінально протиправних дій, є предметом кримінального правопорушення, є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження. Тому прокурор наполягав на задоволенні даного клопотання у повному обсязі.

Представник власника майна ТОВ «Місцева виробнича група» - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на письмові заперечення, зокрема зазначила, що прокурором не дотримано вимог частини 5 статті 171 КПК України та порушено строки звернення із відповідним клопотанням, оскільки вивезення демонтованого обладнання відбулось 31.10.2024 року. Крім того вважає, що кримінальне провадження, в частині, що стосується діяльності ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» не має на меті здійснення досудового розслідування єдиною метою є протидія законній господарській діяльності. Стверджує, що з 14.05.2024 така протидія забезпечувалась, шляхом проведенням безперервних обшуків (шість обшуків) які тривали по одному місяцю, виключно для блокування роботи. Представник власника вказує на те, що в основу прийняття процесуального рішення про вилучення обладнання сигаретної машини MOLINS MARK 8 та лінії упаковки MOLINS MAX5 було покладено те, що ухвала Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 24.10.2024 №947/18651/24 (провадження №1-кс/947/14747/24) містила дозвіл на вилучення обладнання для виготовлення тютюнової продукції та по тексту посилання висновки від 17.10.2024 №КСЕ-19-24/52836, якими «встановлено збіг між взірцями вилученими під час обшуку за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп.2-Е, та вилученими під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова 20». Натомість стверджує, що як свідчать відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб ті ФОП, за адресою: 61105, Україна, Харківська обл., м. Харків, вул. Морозова, буд. 20, ще з 07.12.2015 здійснює свою діяльність ТОВ «ПКФ ДАНКО ДЕКОР» (Код ), яке не має жодного відношенні ні до кримінального провадження за №0000002 від 18.01.2024 (про що свідчить витяг з ЄРДР), ні до діяльності ТОВ «МВГ», ні до виробництва тютюнових виробів як виду господарської діяльності. На думку адвоката з метою подальшого тиску на підприємство та блокування його роботи, було прийнято рішення про вилучення обладнання для повного циклу виробництва тютюнових виробів під час на шостого обшуку, щоб підприємство не мало подальшої змоги працювати. Також зазначає, що вилучене обладнання не відповідає ознакам передбаченим статтею 98 КПК України, так як не містить слідів вчинення кримінального правопорушення ТОВ «МВГ». Зазначає, що наявність та функціонування відповідного обладнання забезпечується внесенням його до відповідного реєстру, наявністю цілодобової системи відеоспостереження на ТОВ «МВГ» (в т.ч. і за обладнанням з різних ракурсів), та цілодобовим контрольним постом представників ГУ ДПС у м. Києві. Тобто, вважає, що не існує обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ у Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 18.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що протягом тривалого часу службові особи підприємств тютюнової галузі - ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН» (код ), ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» (код ) (стара назва ТОВ «ТАБАКО ДІМ»), ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика» (код ), ТОВ «Ферментаційний завод «ТОБАКО», ТОВ «Українське тютюнове виробництво» (код ), ТОВ «ІМПЕРІЯ.ТАБАК.ЛТД» (), розташованих на території України, під прикриттям законної діяльності з виробництва тютюнових вробив, налагодили протиправну схему незаконного виробництва необлікованих тютюнових виробів, як власних марок так і відомих світових брендів, які в подальшому незаконно реалізуються на території України, з використанням підроблених марок акцизного податку, а також постачаються контрабандним шляхом до країни ЄС, де в подальшому реалізуються за готівкові кошти.

З метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, осіб причетних до протиправної діяльності, місць незаконного виготовлення тютюнових виробів, їх зберігання, транспортних засобів на яких здійснюється перевезення незаконно виготовлених тютюнових виробів до Департаменту детективів із стратегічного захисту економіки 06.08.2024 спрямовано доручення в порядку ст. 40 КПК України.

На адресу Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України надійшла відповідь на доручення відповідно до якої встановлено, що На виконання доручення від 06.08.2024 проведено заходи, щодо встановлення причетності до протиправної діяльності службових осіб ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» (), які під прикриттям законної діяльності з виробництва тютюнових виробів, налагодили протиправну схему незаконного виробництва необлікованих тютюнових виробів, як власних марок так і відомих світових брендів, які в подальшому незаконно реалізуються на території України, з використанням підроблених марок акцизного податку, а також постачаються контрабандним шляхом до країни ЄС, де в подальшому реалізуються за готівкові кошти.

Встановлено, що ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» () під прикриттям офіційної ліцензійної діяльності, здійснює виробництво необлікованих сигарет з фільтром (код УКТЗЕД ) різних торгівельних марок. Тютюнові вироби, що виготовляються промисловим шляхом реалізуються як на митній території, так і контрабандним шляхом спрямовуються до країни Європейського союзу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час досудового розслідування в ході проведення обшуку виробничих потужностей та складських приміщень за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е, що використовуються ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» (), виявлено та вилучено пачки сигарет без марок акцизного податку, а також відібрано зразки тютюнової продукції, яка в подальшому спрямована для проведення судово-трасо логічної експертизи.

Так під час досудового розслідування отримано зразки тютюнових виробів, які вилучено під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 20, які також спрямовано до експертної установи для проведення судово трасологічної експертизи.

Відповідно до висновків від 17.10.2024 № КСЕ-19-24/52836 встановлено збіг між взірцями вилученими під час обшуку за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е, та вилученими під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 20.

Встановлено, що незаконне виготовлення, зберігання перед завантаженням тютюнових виробів без марок акцизного податку, їх завантаження у транспортні засоби відбувається на території розташування виробничих потужностей складських приміщень за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е.

Згідно з довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна від нерухоме майно на праві власності належать ТОВ «КОНКОРД АЛЬЯНС ГРУП» ().

Безпосередня протиправна діяльність здійснюється за наступною адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е, за вказаною адресою розташовані виробничі потужності ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА», його складські приміщення, адміністративна будівля, де зберігаються документи фінансово-господарської діяльності фабрики, у тому числі документи бухгалтерського, податкового обліків, та обладнання, за допомогою якого виготовляються необліковані тютюнові вироби.

У період часу з 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2024 у справі № 947/18651/24 (провадження №1-кс/947/14747/24) детективами групи детективів проведено обшук на земельній ділянці та об`єктах нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці, за адресою: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 6, корпус 2-Е. В ході проведення обшуку виявлено та вилучено:

1) Обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452;

2) Обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351.

Постановою детектива від 01.11.2024 вище перелічене майно, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що обшук в ході якого було вилучено обладнання проведено у період з часу 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року, а з клопотанням про накладення арешту сторона обвинувачення звернулась 02.11.2024 , що підтверджується відміткою на поштовому конверті, а тому доводи сторони захисту відносно того, що клопотання подано з порушення строку не відповідає дійсності.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», положень статей 91, 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії досудового розслідування є наявність достатніх підстав вважати, що майно, вилучене в ході проведення обшуку має ознаки як предмета кримінального правопорушення, так і ознаки майна, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому дане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому є важливими доказами можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України.

Частиною 2 ст.199 КК України передбачено відповідальність за виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку, голографічних захисних елементів, підробленої національної валюти України у виді банкнот чи металевої монети, іноземної валюти, державних цінних паперів, що існують у паперовій формі чи білетів державної лотереї, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи у великому розмірі.

За ч.1 ст.204 КК України відповідальність визначено за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

Вжитим у диспозиції ст.204 КК України незаконним виготовленням підакцизних товарів, зокрема, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, вважаються товари, виготовлені: особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, чи суб`єктом господарської діяльності без одержання ліцензії, якщо їх виготовлення підлягає ліцензуванню, або суб`єктом господарської діяльності, який має ліцензію на їх виготовлення, але частину (чи повністю) виготовлених товарів не відображає у звітності, тобто не сплачує акцизний збір, сплата якого є обов`язковою.

Предметом кримінальних правопорушень, передбачених ст.204 КК України, можуть бути і обладнання для виробу фальсифікованих тютюнових виробів.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають, в тому числі такі види господарської діяльності як виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Зв`язок вилученого в ході обшуку майна із вчиненням злочинів, передбачених ч ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

Як на цьому обґрунтовано зауважує прокурор у клопотанні про арешт майна, вилучені речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначена обставина свідчить про те, що вилучені речі необхідні для проведення їх подальшого експертного дослідження, внаслідок чого не накладення арешту на них призведе до негативних наслідків для кримінального провадження, зокрема, може призвести до їх втрати, пошкодження або знищення.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги і той факт, що відповідно до висновків від 17.10.2024 № КСЕ-19-24/52836 встановлено збіг між взірцями вилученими під час обшуку за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е, та вилученими під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 20.

Вилучене майно, а саме обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452 та обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351 ймовірно могли використовуватися для реалізації злочинної схеми, зокрема для незаконного виробництва не облікованих тютюнових виробів, у зв`язку з чим зазначене обладнання підпадає під ознаки знаряддя злочину, що в свою чергу відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів, а отже, воно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

Отже, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам в ході досудового розслідування.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що в ході вирішення питання про арешт майна слід ураховувати стадію кримінального провадження. На стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання): стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. Вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (ст.ст.157, 163, ч.5 ст.234, 260 КПК України та інші), так і слідчими, прокурорами (ст.ст.134, 271, 276 КПК України та інші).

Таким чином, арешт майна на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу в кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Цей стандарт стороною обвинувачення було дотримано при ініціюванні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Окрім того, до завдань слідчого судді/суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного вище кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані слідчому судді/суду матеріали є достатніми для застосування в рамках кримінального провадження заходів його забезпечення, та не має права вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду по суті, а саме питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а тому заперечення представника власника майна є не обґрунтованими.

Арешт майна ж із підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, й на відміну від останніх підстав не вимагає обов`язкового оголошення підозри в кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Значення має те, що речові докази є незамінними, оскільки створюються самою подією й обстановкою вчиненого кримінального правопорушення, а тому їх втрата або суттєве пошкодження призводить до неможливості відтворення речового доказу, адже неможливим є повернення в минуле, коли він формувався.

Ураховуючи викладене вище, вид речових доказів, у зв`язку із обставинами розслідуваного провадження та наявністю визначених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України ризиків приховування, знищення, відчуження названих вище матеріальних об`єктів, які мають бути збережені без зміни попереднього стану, то їх зберігання на цій стадії провадження не в застосований стороною обвинувачення та визначений слідчим суддею спосіб (зберігання в органу досудового розслідування) не гарантуватиме в повній мірі збереження доказових властивостей і достовірність даних, що вони містять. Не накладення таким чином арешту на вилучене майно може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню в частині необхідності проведення з ним ряду слідчих, процесуальних дій і експертних досліджень для виконання органом досудового розслідування завдань, передбачених ст.2 КПК України.

Слідчий суддя ураховує і те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або повним позбавленням таких прав. Із огляду на те, що такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження є розумними і співмірними, зважаючи на завдання кримінального провадження. А тому в цьому конкртеному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження, а ініційований стороною обвинувачення захід забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним.

Водночас слід зазначити, що судове рішення слідчого судді про арешт майна не перешкоджає його власнику або володільцю звернутись до слідчого судді чи суду з клопотанням за правилами ст.174 КПК України, згідно з якою арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, клопотання прокурора є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому слідчий суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на обладнання вилучене у ході обшуку на земельній ділянці та об`єктах нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного у період з часу 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року, оскільки вони мають важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та є доказами, за допомогою яких можливо встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, а незастосування цього заходу може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, що створить перешкоди встановленню істини у кримінальному провадженні № 0000002.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України- задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння, на товарно-матеріальні цінності, вилучені у ході обшуку на земельній ділянці та об`єктах нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного у період з часу 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року, а саме на:

- Обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452;

- Обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1