Справа № 171/3298/24
В И Р О К

Іменем України

29 січня 2025 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійну (професійну-технічну) освіту, неповнолітніх та інших осіб на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 15.07.2024, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , де побачив, що в спальній кімнаті знаходиться пральна машина марки «ViLgrand V107-3 5D», пилосос марки «MYSTERY MVC-1122», належні ОСОБА_6 . У вказаному місці, у вказаний час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 15.07.2024, приблизно о 12 годині 05 хвилин, перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_3 з метою протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, де зі спальної кімнати, здійснив крадіжку пральної машини марки «ViLgrand V107-3 5D», вартістю 2296 гривень, та пилососу марки «MYSTERY MVC-1122», вартістю 1008 гривень 80 копійок, які належать ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на загальну суму 3304 гривень 80 копійок.

ОСОБА_4 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 травня 2024 року № 271/2024.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім того, ОСОБА_4 , 08.10.2024, приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , де побачив як ОСОБА_6 , кладе належну йому банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , на шухляду в спальній кімнаті. Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на викрадення офіційного документа, а саме банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 яка належить ОСОБА_6 та є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ «Ощадбанк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення.

Після чого ОСОБА_4 , в 08.10.2024, приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документа, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що вчиняє викрадення офіційного документу, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, умисно, таємно, із корисливих мотивів, викрав платіжну банківську картку банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , яка знаходилась на шухляді в спальній кімнаті, з метою подальшого незаконного зняття грошових коштів, належних ОСОБА_6 .

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

На досудовому розслідуванні, 24.12.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 470, 472 КПК України.

При укладанні угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, погодився з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією.

З урахуванням характеру і обставин кримінального провадження, повного та беззастережного визнання ОСОБА_4 винуватості, його щирого каяття, обставин, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку, враховуючи інтереси суспільства, сторони погодили про призначення покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_6 з даною угодою між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості ознайомлений та надав письмову згоду на її укладення.

Враховуючи те, що між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором була досягнута угода про визнання винуватості, суд розглядає дане кримінальне провадження відповідно до положень статей 472-476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання, наслідки укладання угоди йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України, погодився з фактичними обставинами інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Крім того, зазначив, що укладання угоди є добровільним, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також ОСОБА_4 зазначив, що цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Захисник ОСОБА_5 позицію обвинуваченого підтримав та просив затвердити угоду про визнання винуватості, підтвердив добровільність укладення угоди з боку ОСОБА_4 , зазначив, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче засідання не прибув. Повідомлений належним чином про дату, час та місце підготовчого судового засідання. Надав заяву про свою згоду на укладання угоди, просить суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом, установлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до нетяжких та тяжких злочинів.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Судом під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, свої права, визначені п.1 ч.4ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбаченіст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, вид та розмір покарання, що будуть застосовані до нього, звільнення від відбування покарання з випробуванням у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України: ступеню тяжкості злочинів, які згідно статті 12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, конкретним обставинам справи, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, займається тимчасовими підробітками, за місцем проживання протягом останніх трьох місяців скарг та звернень не надходило.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до ст. 66 КК України встановлено обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом установлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,314,368,370,373,374,468, 469, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 грудня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази: банківську картку АТ «Ощадбанк», яка запакована до сейф пакету НПУ № КІV 2147238 знищити; пральну машину марки «ViLgrand V107-3 5D» - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя -