Справа № 634/539/24
Провадження № 1-кп/634/34/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2025 рокусел. Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області об`єднане кримінальне провадження № 634/539/24 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Сахновщина Харківської області, громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Багата Чернещина Сахновщинського району Харківської області, громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

07 квітня 2024 року близько 18 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_8 та ОСОБА_7 разом з іншою особою, провадження відносно якого закрито ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 20.09.2024 року, приїхали до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить на праві сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , незаконно проникли на територію вказаного домоволодіння. Діючи умисно всупереч волі власників, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння ОСОБА_5 та ОСОБА_9 передбаченого ст. 30 Конституції України, що гарантує кожному громадянину право на недоторканість іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, подолали перешкоду, а саме: відкрили дерев`яну хвіртку та проникли на огороджену територію домоволодіння.

Крім того, 07 квітня 2024 року близько 18 год., ОСОБА_7 знаходячись на подвір`ї домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , без дозволу останніх, де між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 , маючи мету на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, стоячи навпроти ОСОБА_9 схопила її двома руками за волосся та почала тягнути до низу, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження, а саме травматична епіляція волосся голови, яка по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, згідно п.п. 2.3.2 б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 та перебувають у причинному зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_7 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, підтвердила суду, що проступок нею було вчинено при вищезазначених обставинах, надала пояснення щодо місця, часу, способу вчинення проступку так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 пояснила, що 07 квітня 2024 року близько 18 год., вона разом з ОСОБА_7 та з іншою особою, приїхали до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де без дозволу власника зазначеного домоволодіння відкрили дерев`яну хвіртку та зайшли на огороджену територію домоволодіння, де між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 схопила ОСОБА_9 за волосся та потягнула її, вирвавши частину волосся. В скоєному щиро розкаюється.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі, підтвердила суду, що проступки нею було вчинено при вищезазначених обставинах, надала пояснення щодо місця, часу, способу вчинення проступку так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що 07 квітня 2024 року близько 18 год., вона разом з ОСОБА_8 та з іншою особою, приїхали до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де без дозволу власника зазначеного домоволодіння проникли на огороджену територію домоволодіння, де між нею та ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого вона схопила ОСОБА_9 за волосся та потягнула її, вирвавши частину волосся. В скоєному щиро розкаюється.

З показань ОСОБА_8 та ОСОБА_7 встановлено, що під час дізнання та судового розгляду вони показання дають добровільно, заходи фізичного чи психологічного примусу до них співробітниками поліції не застосовувались.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 зі своєю донькою ОСОБА_9 , будинок належить їм на праві приватної власності. 07 квітня 2024 року близько 18 год., до його домоволодіння приїхали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та з інша особа, баз їх дозволу зайшли на огороджену територію домоволодіння. Коли вони з донькою почали запитувати, чому вони до них приїхали у них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 схопила його доньку ОСОБА_9 за волосся та потягнула її, вирвавши частину волосся.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованих їм проступках, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам кримінального провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що своїми умисними діям ОСОБА_8 вчинила проступок, який суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

ОСОБА_7 своїми умисними діями:

-за фактом незаконного проникнення до домоволодіння вчинила проступок, який суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи;

-за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 вчинила проступок, який суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого неюкримінального проступку, дані, що характеризують її особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України не встановлено.

Так при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд враховує, що обвинувачена офіційно не працює, але отримує дохід,розлучена та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Згідно копії вироку Диканського районного суду Полтавської області 03.08.2022 року ОСОБА_10 (після укладення шлюбу - ОСОБА_11 ) визнано винною у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який нею сплачено 26.08.2022 року, що підтверджується копією квитанції № 0.0..1.

Згідно інформації Сахновщинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області від 02.05.2025 року, під час проведення перевірки виявлено актовий запис про шлюб №134, складений 01.10.2022 року на ОСОБА_12 .

На підставі викладеного, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченій ОСОБА_13 більш суворішого покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого неюкримінальних проступків, дані, що характеризують її особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання у відповідності до ст.67 КК України не встановлено.

Так при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд також враховує, що обвинувачена офіційно не працює, але отримує дохід,не одружена, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судима, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити їй покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 162 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченій ОСОБА_7 більш суворішого покарання.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 необхідно визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на стадії дізнання не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набранням вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: