Справа № 686/2721/25
Провадження № 1-кс/686/1105/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стріхівці Солобковецької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у кримінальному провадженні № 0000119,

встановив:

30 січня 2025 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який є тяжкими злочином, та існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий і прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того захисник зазначив, що ризики, які обумовлюють тримання підозрюваного під вартою, не обґрунтовані слідчим та прокурором.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28 січня 2025 року, близько 23 години 30 хвилин у темну пору доби, без опадів, водій ОСОБА_6 , проявляючи злочину самовпевненість, нехтуючи вимогами 2.9. (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі по тексту - Правил), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що знижувало його увагу та швидкість реакції, не дотримуючись вимог п. 1.3. Правил, яким передбачено, що він як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, рухався за кермом автомобіля марки «SEAT» моделі «ALHAMBRA 1.9 D» н.з НОМЕР_1 (далі по тексту - «SEAT ALHAMBRA 1.9 D») по асфальтобетонному покриті, яке перебувало у вологому стані, проїзної частині автодороги Н-03 сполученням «Житомир-Чернівці» (далі по тексту Н-03), зі сторони м. Кам`янець-Подільський, в напрямку руху до с-ще Ярмолинці, порушуючи вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б, д) Правил, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю і здоров`ю громадян - учасників дорожнього руху.

Так, ОСОБА_6 , продовжуючи рух за кермом автомобіля «SEAT ALHAMBRA 1.9 D», рухаючись на 217 км + 310 м., автодороги Н-03, у місці почергового заокруглення проїзної частини праворуч, і послідуючого заокруглення ліворуч, відносно напрямку його руху, діючи з необережності, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, грубо порушуючи вимог п. 12.1. Правил, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, як наслідок, втратив над ним контроль, допустив його виїзд за межі проїзної частини на зустрічне ліве узбіччя, з подальшим наїздом лівою бічною стороною керованого ним автомобіля «SEAT ALHAMBRA 1.9 D» на металевий відбійник, що знаходиться за межами проїзної частини дороги, після чого даний транспортний засіб у некерованому стані, здійснив виїзд на праве узбіччя по напрямку свого руху, де здійснив наїзд передньої частиною на металевий відбійник.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «SEAT ALHAMBRA 1.9 D» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Своїми діями водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б, д), 2.9. (а), 12.1., Правил дорожнього руху, зміст яких полягає в наступному:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції.

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення водієм ОСОБА_6 , вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, у вигляді спричинення смерті ОСОБА_7 . У вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стріхівці Солобковецької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного правопорушення повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.01.2025, у якому зафіксована слідова інформація про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та кінцеве розташування транспортного засобу та трупа ОСОБА_7 відносно елементів дороги на місці пригоди; протоколом обшуку автомобіля «Seat Alhambra 1.9D» р.н. НОМЕР_1 , від 29.01.2025, в ході якого з салону транспортного засобу вилучена подушка безпеки водія з керма, змиви з поверхонь органів керування транспортним засобом; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 пасажира автомобіля «Seat Alhambra 1.9D» р.н. НОМЕР_1 , який повідомив про обставини ДТП, зокрема що водій ОСОБА_6 вживав алкогольні напої перед ДТП, після чого здійснював керування автомобілем «Seat Alhambra 1.9D» р.н. НОМЕР_1 в стані сп`яніння з перевищенням дозволеної швидкості (близько 140 км/год.), та під час керування транспортним засобом не обрав безпечної швидкості під час руху по заокругленню проїзної частини, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, зіткнення із відбійником, встановленим на лівому узбіччі відносно напрямку руху транспортного засобу, внаслідок чого втратив контроль над вказаним транспортним засобом, після чого відбулося зіткнення із відбійником, встановленим на правому узбіччі відносно напрямку руху транспортного засобу з подальшим виїздом за межі проїзної частини та з`їздом в кювет. ОСОБА_8 також зазначив, що ніхто із пасажирів в керування транспортним засобом не втручався та не відволікав водія ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 пасажира автомобіля «Seat Alhambra 1.9D» р.н. НОМЕР_1 , який повідомив про обставини ДТП, зокрема що водій ОСОБА_6 вживав алкогольні напої перед ДТП, після чого здійснював керування автомобілем «Seat Alhambra 1.9D» р.н. НОМЕР_1 в стані сп`яніння з перевищенням дозволеної швидкості (більше 100 км/год.), та під час керування транспортним засобом на заокругленні проїзної частини не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з бордюрним каменем, встановленим на правому узбіччі відносно напрямку руху транспортного засобу, після чого відбулося зіткнення із відбійником, встановленим на правому узбіччі відносно напрямку руху транспортного засобу з подальшим виїздом за межі проїзної частини та наїздом на дерево; висновку медичного огляду від 29.01.2025, згідно якого ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

29.01.2025 за даним фактом розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000119.

29.01.2025 о 03 год. 37 хв. ОСОБА_6 згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано та складено протокол про затримання.

29.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який санкцією ч. 3 ст. 2861 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлення про підозру один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.

З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

У кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

А тому, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку суттєво підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя не може оцінити обставини вчинення кримінального правопорушення та докази на підтвердження його вчинення у тому обсязі, в якому здійснюється їх оцінка під час розгляду обвинувального акта.

Оцінюючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає, що відомості із висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_6 від 29.01.2025 свідчать про перебування його під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Указане свідчить про можливість підозрюваним продовжувати вчиняти такі правопорушення, що можуть призвести до кримінально-караних наслідків.

Отже, зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає підтвердженими.

Тому з метою нівелювання таких ризиків застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері транспорту, вчиненого у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що призвело до загибелі людини.

Указане кримінальне правопорушення у зв`язку із наростаючою кількістю, у тому числі тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, законодавцем у зв`язку із підвищеною суспільною небезпечністю виокремлено у кваліфікований склад кримінального правопорушення.

Слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначає що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, враховуючи особу та надані як стороною обвинувачення, так і стороною захисту відомості, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків.

Більш м`які запобіжні заходи, у тому числі особисте зобов`язання або домашній арешт в світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати встановлені ризики в силу відсутності достатніх для даної стадії кримінального провадження стримуючих приписів.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що внаслідок кримінального правопорушення загинула людина, розмір застави не визначає.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування та рахувати з часу його затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 25 березня 2025 року включно.

Ухвала діє по 25 березня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1