Справа № 646/9595/24
Провадження № 1-в/646/168/2025
УХВАЛА

01 квітня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

представника колонії ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про приведення вироків суду відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2024 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про приведення вироків Сєвєродонецького міського суду Донецької області від 26.05.2021 та Попаснянського районного суду Луганської області від 23.06.2020 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 у задоволенні подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» відмовлено.

18.12.2024 до суду надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 , в якій останній просив скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.12.2024.

24.02.2024 ухвалою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 стосовно ОСОБА_5 скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2025 матеріали справи надійшли в провадження судді ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи судом встановлено наступне.

В ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» відбуває покарання громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Раніше судимий:

1. 01.03.2012 року Попаснянським районним судом Луганської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 1 рік. Знятий з обліку за ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 13.03.2013 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

2. 08.04.2014 року Попаснянським районним судом Луганської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 1 рік. Знятий з обліку за ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 17.04.2015 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

3. 05.07.2017 року Попаснянським районним судом Луганської області за ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки. Знятий з обліку за ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 20.07.2019 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

4. 23.06.2020 року Попаснянським районним судом Луганської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч. 1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 1 рік.

Засуджений 26.05.2021 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ст. 115 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 23.06.2020 року у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточно призначене покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання встановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зараховано у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 29.09.2020 року до дня набуття вироком законної сили, виходячи з положень ст. 72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Початок строку: 07.12.2021 року. Кінець строку: 30.10.2027 року.

Засуджений вчинив у період іспитового строку за вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 23.06.2020 року злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з чим судом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.05.2021 року він був засуджений остаточно і призначене покарання у відповідності до ст. 71 КК України.

Представник колонії у судовому засідання подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений та його захисник у судовому засідання подання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна, вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 5 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних полoжeнь Податкового кодексу України: якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України 169.1.1. визначена податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, станом на 09.08.2024 - час набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 302 грн 80 коп збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3028 грн, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Указане положення цілком узгоджується з вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час, кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2020 року становив 2102 грн.

Тобто, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2020 році становив 1051,00 грн. Відповідно два неоподатковувані мінімуми доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2020 складали 2102,00 грн.

Судом встановлено, що 23.06.2020 вироком Попаснянського районного суду Луганської області ОСОБА_5 визнано винним за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч. 1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 1 рік, за вчинення крадіжки майна за епізодом 1 - 30.04.2020 о 13:00 год. вартістю 370 грн.та за епізодом 2 - 30.04.2020 о 14:10 год. вартістю 362 грн.

Отже, розмір двох неоподатковуваних мінімумів громадян у розумінні положень ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 станом на 01.01.2020 складав 2102 грн, тоді як згідно вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 23.06.2020 у справі №423/1324/20, вартість викраденого майна ОСОБА_5 у загальному розмірі по двом епізодам становить 732 (сімсот тридцять дві) гривні (менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення протиправного діяння - 2102 грн), що станом на день набрання чинності Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 може бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 567/507/23 (провадження № 51-7110 км 23), щодо набуття чинності змін до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що, як наслідок, впливає на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність, а також з висновком про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону № 3886-IX, зробленим об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 23.06.2020 за діяння, яке відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 не є кримінально-караними на теперішній час, суд доходить висновку про необхідність приведення вироків Попаснянського районного суду Луганської області від 23.06.2020 та Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.05.2021, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

Отже, враховуючи вказані законодавчі декріміналізуючі зміни, на даний час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є засудженим вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.05.2021 року за ст. 115 ч. 1 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст.ст. 5, 70, 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ, керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про приведення вироків суду відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ задовольнити.

Привести вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 23.06.2020 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 23.06.2020 за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 1 рік, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Привести вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.05.2021 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.05.2021 року за ст. 115 ч. 1 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1