Справа № 161/109/25
Провадження № 1-кп/161/492/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 лютого 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку кримінальне провадження № 0004219 від 09.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , працює регіональним старшим охорони в ТЦ «Баобаб», українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, ветерана війни учасника бойових дій, має на утриманні двох малолітніх дітей, судимого 25.09.2024 Луцьким міськрайонним судом за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн., який сплачено 25.09.2024 року,

-у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року у справі № 161/17776/23, яка набрала законної сили 09 листопада 2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Разом із тим, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо її умисного невиконання.

Так, всупереч вищевказаного рішення суду, 08.12.2024 близько 18 год. 33 хв. ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «С180», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та, рухаючись по бульвару Івана Газюка у місті Луцьку, за порушення правил дорожнього руху, був зупинений працівниками СРПП Луцького РУП ГУНП у Волинській області, а на місце події викликано слідчо-оперативну групу Луцького РУП ГУНП у Волинській області для подальшого документування кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 інкримінується умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що знаючи про постанову суду, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, не виконував ці судове рішення та продовжував керувати автомобілем. Дійсно 8 грудня 2024 року керував автомобілем, що належить його дядьку ОСОБА_6 і був зупинений працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він обвинувачується, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину, суд приймає їх до уваги такими, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною повністю. Його протиправні діяння, що виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 382 КК України, містять всі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу винного а саме те, що обвинувачений є ветераном війни, учасником бойових дій, офіційно працевлаштований, неодружений, однак має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, батько обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув на фронті. Обвинувачений судимий 25.09.2024 Луцьким міськрайонним судом за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., який сплачено 25.09.2024.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який має постійне місце роботи, двох малолітніх дітей на утриманні, є ветераном війни та учасником бойових дій, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та без відбування покарання, з призначенням основного покарання, визначеного санкцією інкримінованого злочину у виді позбавлення волі на мінімальний строк із застосуванням ст. 75 КК України і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та додаткового покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, а саме керувати транспортними засобами на мінімальний строк.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України. Накладений арешт ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 18.12.2024 необхідно скасувати. Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 349, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2024 на майно належний ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель С180, р.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 скасувати.

Речовий доказ у справі, а саме: належний ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель С180, р.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1