печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6559/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001245.

В обґрунтування клопотання зазначає, що арештоване майно не відповідає критеріям речового доказу та набуте до обставин, що зазначені у кримінальному провадженні в межах якого здійснюється досудове розслідування.

В судове засіданні заявник-адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги підтримав, просив задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, у задоволенні клопотання сторони захисту просив відмовити.

Слідчим суддею визнано можливим проводити розгляд клопотання у відсутності учасників кримінального провадження, адже їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Слідчий суддя, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання, заперечення прокурора, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя не оцінює ухвалу про арешт майна на предмет її законності, вмотивованості чи обґрунтованості, оскільки це відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції під час апеляційного оскарження такої ухвали. Суд встановлює підстави для скасування арешту та впливають на його обґрунтованість чи подальше застосування, але які не досліджувалися під час накладення арешту на майно в силу відсутності особи, щодо майна якої вирішувалося клопотання про арешт, або ж нові підстави, які виникли після арешту майна та які впливають на його обґрунтованість чи подальше застосування.

Для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів КПК передбачено дотримання стандарту "достатніх підстав" вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (частина 3 статті 170 КПК).

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт достатніх підстав для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу причетність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудове розслідування здійснюється за фактом того, що один із співзасновників, а саме ОСОБА_4 спільно із службовими особами ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» та ТОВ «М`ЯСОКОМБІНАТ ІРИНА» під час дії військового стану в період з 24.02.2022 по жовтень 2023 року організував механізм незаконних фінансових операцій, як безтоварних так і шляхом надання поворотної фінансової допомоги на користь пов`язаних фізичних осіб підприємців та фізичних осіб у вигляді грошових коштів, а також залучивши ряд суб`єктів господарювання здійснили через так звані «конвертаційні центри» незаконне виведення коштів з території України до держави Іспанії, здійснивши таким чином, маскування джерела походження грошових коштів для подальшого законного розпорядження та володіння вказаними грошовими коштами, тобто вчинили легалізацію (відмивання) коштів у особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2023 року у справі № 757/54708/23-к було накладено арешт на майно яке є у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та як зазначено в ухвалі слідчого судді- могло бути здобуте злочинним шляхом, а саме:

- житловий будинок, загальною площею 299.4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (на праві спільної часткової власності (розмір частки: 1/2);

- дачний будинок, загальною площею 205 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлова будівля літ. «А-2», загальною площею 53,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :00:016:0032, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51, площею 0,1568 га., адреса: АДРЕСА_1 (спільна часткова власність (розмір частки: 1/2);

- житловий будинок, загальною площею 92,60 кв.м., реєстраційний номер: 21784448, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ;

- дачний будинок з надвірними будівлями, загальною площею 465,4 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_5 (спільна часткова власність (розмір частки: 1/2).

Вказане нерухоме майно, було визнано речовими доказами.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, та з матеріалів, наданих стороною захисту вбачається, що житловий будинок, загальною площею 299,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (на праві спільної часткової власності (розмір частки 1/2) був придбаний ОСОБА_5 03.09.2018 згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за № 1402.

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:016:0032, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51, площею 0,1568 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (на праві спільної часткової власності (розмір частки 1/2) була придбана ОСОБА_5 03.09.2018 згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за № 1404.

Дачний будинок, загальною площею 205 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , був придбаний ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 275 та право власності зареєстровано за останнім 28.04.2016.

Нежитлова будівля літ. «А-2», загальною площею 53,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_4 26.02.2015 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого 26.02.2015 реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції у Харківській області.

Житловий будинок, загальною площею 92,60 кв.м., реєстраційний номер: 21784448, розташований за адресою: АДРЕСА_4 - належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 5-515 від 10.04.2008 року, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого 17.04.2008.

Дачний будинок з надвірними будівлями, загальною площею 465,4 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_5 належить сину ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 21.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області.

Викладене свідчить, що вказане вище майно не могло бути набуте в результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 у період 2022-2023, як про це зазначає прокурор, адже право власності на означене майно виникло до вказаного періоду часу.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).

Таким чином, вказані обставини не обґрунтовують підстав для накладення арешту на перелічене нерухоме майно саме з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0001245, а іншої мети накладення арешту на майно прокурором не зазначено та слідчим суддею при накладенні арешту на майно визначено не було.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, а наданими матеріалами доведено відсутність підстав для арешту переліченого вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки зазначене не порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

За таких обставин, керуючись ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2023 року у справі № 757/54708/23-к на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 299.4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (на праві спільної часткової власності (розмір частки: 1/2); дачний будинок, загальною площею 205 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля літ. «А-2», загальною площею 53,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка з кадастровим номером :00:016:0032, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51, площею 0,1568 га., адреса: АДРЕСА_1 (спільна часткова власність (розмір частки: 1/2); житловий будинок, загальною площею 92,60 кв.м., реєстраційний номер: 21784448, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; дачний будинок з надвірними будівлями, загальною площею 465,4 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_5 (спільна часткова власність (розмір частки: 1/2); що на праві приватної та спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження вказаного майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1