Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

19 лютого 2025 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/1140/21

Провадження № 1-кп/635/355/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000032 від 11 січня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний Чеченської республіки Російської Федерації, без громадянства, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про часткове закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, посилаючись на втрату наразі чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність цих діянь та заяви потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які просили розглядати кримінальне провадження без їх участі. Крім того потерпілі вказали, що не заперечують проти закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння та повідомила, що не вважає порушеними свої права на недоторканість житла чи іншого домоволодіння у вказаному кримінальному провадженні, із заявою про вчинення кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, у порядку приватного обвинувачення до правоохоронних органів не завертався та звертатись не має наміру.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз 31.05.2019 Харківським районним судом Харківської області, за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільнившись 09.07.2019 по відбуттю покарання, належних для себе висновків не зробив та знову вчинив, новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Так, в період з 02.01.2021 по 10.01.2021 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу через відсутній фрагмент огорожі незаконно потрапив на територію приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого, ОСОБА_4 шляхом пошкодження замикаючого пристрою на вхідних дверях, незаконно потрапив до сараю, розташованому на території вказаного приватного домоволодіння, звідки таємно викрав: газовий балон «Пропан», об?ємом 50 літрів, що належав потерпілій ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №8 від 13.01.2021, склала 440 грн. 00 коп.

Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду, на загальну суму 440 грн. 00 коп.

Умисні протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у сховище.

Крім того, на початку січня 2021 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, направленим на таємне

викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, перелізши через огорожу, незаконно проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . Після чого, ОСОБА_4 , розташованому на територіївказаного приватного домоволодіння, звідки таємно викрав: бензопилу «С Rebir MKZ2-42/42», що належала потерпілому ОСОБА_6 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №16 від 19.01.2021, склала 1350 грн. 00 коп.

Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на загальну суму 1350 грн. 00 коп.

Умисні протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 2 статті 4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме двох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №567/507/23.

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні вказаних вище кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, яке вчинено у січні 2021 року стосовно таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2 270,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX на момент вчинення кримінального правопорушення - розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становила 2 270,00 грн.

Відповідно до обвинувального акту вартість викраденого майна становить 440,00 грн. та 1350,00 грн. та не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ураховуючи наявність в матеріалах справи відповідних письмових заяв від потерпілого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 з частини 3 статті 185 КК України на частино 1 статті 162 КК України судом не встановлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по даному кримінальному провадженню відносяться на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5 КК України, статтями 284, 284, 369, 370, 372, 479-2 КПК України, положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 11 січня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185КК України за епізодами від 02 січня 2021 року щодо викрадення майна у потерпілого ОСОБА_5 на суму 440,00 грн. та початок січня 2021 року стосовно викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 на суму 1350,00 грн., закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати понесені на залучення експерта на суму 980,70 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- газовий балон «Пропан», бензопилу С Rebir - повернути власникам.

Копію ухвали суду та матеріали за фактом викрадення належного потерпілій ОСОБА_5 майна на суму 440,00 гривень за адресою: АДРЕСА_3 та матеріали за фактом викрадення належного потерпілому ОСОБА_6 майна на суму 1350,00 гривень за адресою: АДРЕСА_4 направити до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження в межах решти обвинувачення в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той саме строк, але з моменту вручення їм копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_8