Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1274/25
У Х В А Л А

16.04.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000169 від 05.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про надання дозволу на примусове відібрання біологічних взірців,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на примусове відібрання біологічних взірців.

Подане клопотання мотивовано тим, що 05 березня 2025 року, близько 02 години 40 хвилин, ОСОБА_5 діючи умисно та цілеспрямовано з метою пошкодження чужого шляхом підпалу, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, впевнившись у тому, що їхні дії непомітні для власника та сторонніх осіб, які б могли викрити їхні протиправні дії, шляхом вільного доступу, через неогороджену частину забору, проникли на територію дворогосподарства АДРЕСА_1 , де проживає потерпілий ОСОБА_7 , де підійшли до припаркованого автомобіля марки «Volkswagen» моделі «CRAFTER» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , 2020 року випуску та який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ТОВ «СЕВЛЮШ - БУС», яке зареєстроване за адресою м. Виноградів, вул. Святого Іштвана, 20, Берегівського району, Закарпатської області, власником та директором якого являється ОСОБА_7 .

Прибувши на вказане місце з метою виконання свого злочинного наміру ОСОБА_5 тримаючи в руках полімерну пляшку, об`ємом 2 л., заповненою сумішшю нафтопродуктів, які згідно висновку експерта №КСЕ-19/107-25/3383- ФХД від 26.03.2025 року являється сумішшю нафтопродукту з вуглеводним складом характерним для змінених світлих нафтопродуктів, якою облив поверхню передньої частини кузову автомобіля марки «CRAFTER» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_2 , 2020 року випуску, одразу після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа доводячи спільний злочинний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна, за допомогою піднесення стороннього джерела запалювання, здійснила підпал вилитої ОСОБА_5 горючого нафтопродукту, внаслідок чого було здійснено підпал вказаного транспортного засобу, чим знищено автомобіль марки «CRAFTER» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 . За цим ОСОБА_5 разом зі невстановленою досудовим розслідуванням особою із місця скоєння кримінального правопорушення зникли.

Згідно висновку експертизи пально-мастильних матеріалів, речовин та виробів №КСЕ-19/107-25/3383-ФХД від 26.03.2025 року на зовнішніх та внутрішніх поверхнях наданої на дослідження полімерної пляшки виявлено сліди нашарування нафтопродукту з вуглеводним складом характерним для змінених нафтопродуктів.

Згідно висновку судової-дактилоскопічної експертизи №КСЕ-19/107- 25/3383-Д від 13.03.2025 року на поверхні пластикової пляшки, ємністю 2 літри наявні сліди папілярних ліній пальців рук, які придатні для ідентифікації особи. Сліди папілярних ліній пальців рук, виявлені на пластиковій пляшці, що надана на дослідження залишені гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 .

Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №КСЕ-19/107-25/3383-БД від 25.03.25 року на зовнішній поверхні наданої на дослідження пляшки , зовнішній поверхні кришки, виявлені клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки (ДНК-профілі), які наведені в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітини з ядрами, що виявлені на зовнішній поверхні наданої на дослідження пляшки, на зовнішній поверхні кришки збігаються між собою та належать невстановленій особі, чоловічої статі.

Таким чином, протиправними діями ОСОБА_5 та невстановленої досудовим розслідування особою потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно матеріальних збитків.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 ,вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України - тобто умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

05 березня 2025 року, слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , в період часу з 03 години 10 хвилин по 04 годину 50 хвилин, було проведено огляд місця події за місцем вчинення кримінального правопорушення, а саме подвір`я будинку АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено одну запальничку, чорного кольору, яку було вилучено до паперового конверту НПУ та з якої було зроблено один змив зі поверхні запальнички, який вилучено на марлеву сервертку та поміщений до паперового конверту НПУ.

05 березня 2025 року, старшим слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , в період часу з 15 години 20 хвилин по 15 годину 50 хвилин, було проведено огляд місця події, а саме території, що розташована неподалік будівлі №25 по вул. Північна, 11 в м. Виноградів, Берегівського району, та знаходиться за координатами, які встановлені за допомогою мобільного додатку «Google Maps» - 48.159942, 23.035060. На узбіччі в траві за вказаними координатами було виявлено одну пластикову кришку з надписом «Соса-СоІа», червоного кольору, яка має стійкий запах, схожий на бензин, яка була вилучена та упакована до паперового конверту НПУ СУ. Після чого, на відстані 2 метрів, з лівої сторони від виявленої кришки, за канавою з водою, в траві також було виявлено пластикову прозору пляшку, ємністю 2 літри, зі стійким запахом від бензину, яку в ході огляду було вилучено до паперового конверту НПУ.

В ході досудового розслідування виникла необхідність відбірання біологічних зразків у вигляді зразків букального епітелію для подальшого проведення експертизи від підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

31.03.2025 слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу ГУНП в Закарпатській області, капітан поліції ОСОБА_4 винесено постанову про відібрання від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , біологічних зразків у вигляді зразків букального епітелію для подальшого проведення експертизи.

31.03.2025 слідчим СВ ВП № 1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 в ході виконання вказаної про відібрання біологічних зразків від ОСОБА_5 , було встановлено, що останній відмовився від добровільного надання біологічних зразків.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Враховуючи, що з метою встановлення важливих обставин скоєння вказаного кримінального правопорушення є необхідність у проведенні судово-молекулярно-генетичної експертизи для проведення якої необхідні зразки букального епітелію ОСОБА_5 , які в інший спосіб отримати неможливо, окрім як у примусовому порядку за ухвалою слідчого судді та з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості прийняття законного рішення у даному кримінальному провадженні просить надати дозвіл слідчому СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітану поліції ОСОБА_4 , в порядку визначеному ст. ст. 241, 245 КПК України на примусове відібрання біологічних зразків, у вигляді: зразків букального епітелію (слини) від підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , та можливості їх вилучення для проведення всіх необхідних слідчих, процесуальних дій та судових експертиз.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 подав до суду заперечення, доводи якого зводяться до того, що згідно зі ст.18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

Так, за практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі.

Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001).

Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків НЕ є отримання доказів обвинувачення щодо особи, яка надає такі зразки.

Отже, згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ, право особи не свідчити проти себе, закріплене, зокрема, в ст.63 Конституції України включає в себе право не надавати стороні обвинувачення зразки належного їй біологічного матеріалу, які в подальшому можуть бути використані проти неї.

Натомість, примусове отримання таких у примусовому порядку з метою отримання доказів сторони обвинувачення таке право порушує, як і водночас закріплене у ст.32 Конституції України право не невтручання в особисте життя.

Більше того, зі змісту клопотання вбачається, що слідчий ототожнює поняття «букальний епітелій» та «слина».

Однак, такі за своєю суттю є різними видами біологічного матеріалу людини згідно з п.23.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998.

Загальновідомим фактом є те, що слина це рідина (секрет), яка виділяється численними залозами ротової порожнини людини.

Натомість, букальний епітелій це верхній шар клітин, які вистилають зсередини ротову порожнину людини.

У задоволенні поданого клопотання просив відмовити.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник щодо задоволення клопотання заперечив з підстав, викладених у запереченні.

Підозрюваний щодо клопотання заперечив. Підтвердив, що відмовляється добровільно надати біологічні зразки для експертного дослідження.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ч.2ст.241 КПК України, перед початком освідування особі пропонується добровільно пройти освідування на підставі постанови дізнавача, слідчого, прокурора, а в разі її відмови освідування здійснюється примусово виключно на підставі постанови прокурора. У разі необхідності освідування здійснюється за участю судово-медичного експерта, лікаря або спеціаліста.

Оскільки підозрюваний у присутності захисник відмовився від виконання постанови слідчого про відібрання біологічних зразків, слідчий звернувся з клопотанням, погодженим прокурором, до слідчого суду.

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі, з огляду на таке.

Відповідно дост.2 КПК України,завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Подане клопотання відповідає вимогамст.160 КПК України, в якому доведено наявність передбачених ч. 1 ст.5ст.163 КПК України, та обґрунтовано визначення про те, що інформація, встановлена шляхом експертизи за допомогою порівняння біологічних зразків, може мати суттєве значення для встановлення фактів у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, встановлених таким чином, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих доказів.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.194 внесені до ЄРДР за № 0000169 від 05.03.2025 р.

05 березня 2025 року, слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , в період часу з 03 години 10 хвилин по 04 годину 50 хвилин, було проведено огляд місця події за місцем вчинення кримінального правопорушення, а саме подвір`я будинку АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено одну запальничку, чорного кольору, яку було вилучено до паперового конверту НПУ та з якої було зроблено один змив зі поверхні запальнички, який вилучено на марлеву сервертку та поміщений до паперового конверту НПУ.

05 березня 2025 року, старшим слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , в період часу з 15 години 20 хвилин по 15 годину 50 хвилин, було проведено огляд місця події, а саме території, що розташована неподалік будівлі №25 по вул. Північна, 11 в м. Виноградів, Берегівського району, та знаходиться за координатами, які встановлені за допомогою мобільного додатку «Google Maps» - 48.159942, 23.035060. На узбіччі в траві за вказаними координатами було виявлено одну пластикову кришку з надписом «Соса-Соїа», червоного кольору, яка має стійкий запах, схожий на бензин, яка була вилучена та упакована до паперового конверту НПУ СУ. Після чого, на відстані 2 метрів, з лівої сторони від виявленої кришки, за канавою з водою, в траві також було виявлено пластикову прозору пляшку, ємністю 2 літри, зі стійким запахом від бензину, яку в ході огляду було вилучено до паперового конверту НПУ.

В ході досудового розслідування виникла необхідність відбірання біологічних зразків у вигляді зразків букального епітелію для подальшого проведення експертизи від підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

31.03.2025 слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу ГУНП в Закарпатській області, капітан поліції ОСОБА_4 винесено постанову про відібрання від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , біологічних зразків у вигляді зразків букального епітелію для подальшого проведення експертизи.

31.03.2025 слідчим СВ ВП № 1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 в ході виконання вказаної про відібрання біологічних зразків від ОСОБА_5 , було встановлено, що останній відмовився від добровільного надання біологічних зразків.

Щодо позиції захисника підозрюваного проти примусового відібрання зразків експертизи для проведення, через порушення права підозрюваного не свідчити проти себе, гарантованого Конституцією України, то слідчий суддя звертає увагу на те, що така процесуальна дія, як отримання зразків для експертизи, пов`язана із забезпеченням доказів, які мають об`єктивний характер, і не залежать від волі особи, у якій вони відбираються, а тому вона не може розглядатися як така, що порушує право особи охорони мовчання.

Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.02.2021 за справою N 193/375/19.

В узагальненні ВВСУ практики вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими(розшуковими) діями від 19.07.2016 року, роз`яснено, що у ст.245 КПК не визначено переліку осіб, у яких можуть бути відібрані зразки для експертизи. Разом з тим системний підхід до тлумачення положень стст.245 та 163 КПК (положення про тимчасовий доступ до речей і документів) дає підстави для висновку, що зразки для експертизи у кримінальному провадженні можуть бути відібрані у тієї особи, яка фактично володіє ними, незалежно від того, чи є ця особа стороною кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання віднеї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993; «Джей. Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001). Викладені у цих справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не забороняє застосування такої процедури, якщо вона відповідно до Закону та є необхідним.

Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Відбір біологічних зразків для експертизи примусово передбаченост.245 КПК України.

Під біологічними зразками особи слід розуміти всі зразки, пов`язані з життєдіяльністю особи як біологічної істоти: зразки відбитків пальців рук, почерку, мовлення і голосу особи, зразки відбитків зубів, відбитків будь-яких поверхонь тіла людини (губ, ліктів, ступень ніг тощо), запахових слідів людини, а також усі зразки біологічного походження в їх класичному розумінні (слина, кров, сперма, піт, волосся, нігті тощо), а їх відбирання необхідно здійснювати у відповідності до ч. 3 ст. 245 КПК.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Сондерз проти Сполученого Королівства» від 17.12.1996 зазначено, що до проб біологічного матеріалу ЄСПЛ відносяться зразки крові, волосся або іншої тканини та матеріали, які виробляються в процесі природної життєдіяльності організму як, наприклад, зразки видиханого повітря, сечі, голосу.

У процесі розгляду слідчим суддею клопотання слідчого встановлено, що:

- наявні правові підстави для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000169 від 05.03.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України;

- особа ОСОБА_5 , яка фактично володіє такими зразками, є «підозрюваним», тобто стороною кримінального провадження;

- наявні докази, які вказують на можливість причетності громадянина ОСОБА_5 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.194 КК України;

- наявність обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання (відмова особи добровільно надати біологічні зразки);

- у клопотання чітко зазначено, які саме біологічні зразки (слину,букальний епітелій) для проведення судово-молекулярно генетичної експертизи належить відібрати та надано доказ призначення судово-молекулярно генетичної експертизи;

- клопотання слідчого про примусовий відбір біологічних зразків, «погоджене» прокурором, тобто подано стороною обвинувачення у кримінальному провадженні;

- до клопотання надано достатньо матеріалів, які обгрунтовують доводи клопотання;

- виключення можливості отримати біологічні зразки (слину, букальний епітелій) у гр. ОСОБА_5 для проведення судово-молекулярногенетичної експертизи у інший спосіб, а проведення вказаного експертного дослідження є необхідним для повноти досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

- небажання гр. ОСОБА_5 здати (слину,букальний епітелій) - біологічний зразок у добровільному порядку, перешкоджає проведенню слідчої дії у кримінальному провадженню, яка є необхідною для перевірки, чи не залишені цією особою сліди у певному місці або на речових доказах у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 194 КК України.

- метою відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 поза його згодою, не є отримання доказів обвинувачення особи.

Таким чином, наявні передбачені ч.3 ст. 245 КПК України для задоволення клопотання слідчого про примусове отримання біологічних зразків, а саме: (слину,букальний епітелій) підозрюваного для проведення судово-молекулярногенетичної експертизи у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя наголошує, якщо ж доказ, отриманий таким чином (шляхом примусового відбір біологічних зразків), згодом буде розтлумачено органом досудового розслідування як доказ обвинувачення, що має вирішальне значення для встановлення вини особи, він є недопустимим з огляду на положення ст.87 КПК України та ст.6 Конвенції.

Оскільки клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків, подано в порядку ст. 160 КПК України, то відповідно до положень п.7 ч.1 ст. 164 цього Кодексу, слід визначити строк дії ухвали слідчого судді, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

На підставі викладеного, керуючись: ст. 2, 110, 160-166, 241,245 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл слідчому СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітану поліції ОСОБА_4 , в порядку визначеному ст. ст. 241, 245 КПК України на примусове відібрання біологічних зразків, у вигляді: зразків букального епітелію (слини) від підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , та можливості їх вилучення для проведення необхідних слідчих, процесуальних дій та судових експертиз.

Строк дії ухвали слідчого судді про примусове відібрання біологічних зразків, не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Копію ухвали направити прокурору для контролю за виконанням.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути подано в підготовчому провадженні в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1