В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000702 від 14.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, розлученого, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, у порушення статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно та систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї мами ОСОБА_4 , що виразилось у нецензурних словесних образах, лайках, завданні фізичного болю, що призвело до приниження її честі та гідності, психологічних страждань, погіршило якість життя потерпілої.

Зокрема, ОСОБА_5 близько 17 год. 10 хв. 21.07.2024 року, перебуваючи вдома по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних стосунків вступив у сварку зі своєю мамою ОСОБА_4 , в ході якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, умисно застосував щодо неї домашнє насильство, тобто нецензурною лайкою принижував її честь та гідність, виказував погрози та образи, що призвело до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 , сформувало для неї триваючий стан страждання, унеможливило її нормальне існування та призвело до пригніченого тривожного стану.

За вчинення вищезазначених дій постановою судді Мукачівського міськрайонного суду від 25.07.2024 ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 170 гривень.

Крім цього ОСОБА_5 , близько 14 год. 17.10.2024, перебуваючи вдома по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, повторно застосував домашнє насильство щодо своєї мами - ОСОБА_4 , а саме нецензурною лайкою принижував її честь та гідність, виказував погрози фізичною розправою, що призвело до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 , сформувало для неї триваючий стан страждання, унеможливило її нормальне існування та призвело до пригніченого тривожного стану.

За вчинення таких дій постановою судді Мукачівського міськрайонного суду від 24.10.2024 ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

ОСОБА_5 , незважаючи на те, що був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї мами ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став і близько 16 год. 13.12.2024 року, вдома по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, вчинив сварку із своєю мамою ОСОБА_4 , у ході якої ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, що призвело до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 , сформувало для неї триваючий стан страждання, унеможливило її нормальне існування та призвело до пригніченого тривожного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 03 січня 2025 року укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов зазначеної угоди від 03.01.2025 потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473 КПК України дійшли згоди про примирення, виклавши в угоді формулювання обвинувачення ОСОБА_5 та його правової кваліфікації за ст. 126-1 КК України, зазначивши, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також, сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк 5 (п`ять) років з покладенням обов`язків, визначених ч.2 ст. 59-1 КК України; з 01.02.2025 пройти курс лікування від алкогольної залежності.

В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення просила затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що винним себе визнає повністю, 03.01.2025 між ним та потерпілою досягнуто примирення, про що свідчить укладена між ним та потерпілою угода про примирення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, і просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , зазначивши, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст обвинувального акта та угоду про примирення, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

У відповідності до абзацу другого ч.1 та ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Узгоджене в угоді про примирення покарання установлене в межах санкції ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що зміст дослідженої угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а саме в угоді про примирення зазначені їх сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 373, 376, 394, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 03 січня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000702 від 14.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- пройти курс лікування від алкогольної залежності.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог статей 394, 474 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1