Справа № 161/576/25
Провадження № 1-кс/161/297/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 10 січня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинської області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , солдата, не судимого,

-за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинської області ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, СУ ГУНП у Волинської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000100 від 05.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по якому 10.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку слідчого, який вважає, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, викладені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу підозрюваного, який може перешкодити кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчинених у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, впливати на показання свідків та іншого підозрюваного, в зв`язку з чим, викладені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не може бути обраний, думку прокурора, який повністю підтримує клопотання, думку підозрюваного та захисника, які, кожен зокрема, вважали подане клопотання необґрунтованим, оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України, що вказані у клопотанні, не підтверджені та не доведені, як і обґрунтованість підозри за ст.307 КК України, оскільки наркотичні засоби підозрюваний зберігав виключно для власного вживання, а тому з врахуванням його особи та міцності соціальних зв`язків, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або ж домашнього арешту у нічний час, аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З письмового повідомлення про підозру, доданого до клопотання вбачається, що гр. ОСОБА_5 у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, а тому він набув процесуального статусу підозрюваного у межах даного провадження.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість такої підозри через відсутність доказів вчинення ним вказаного злочину, не заслуговує на увагу.

Беручи до уваги практику Європейського Суду з прав людини, а саме, рішення "Нечипорук, Йонкало проти України" № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою КК України ця особа підлягає відповідальності.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного впливати на показання свідків, яких ще не допитано органом досудового розслідування та судом та іншого підозрюваного.

Одночасно, ні прокурором, ні слідчим в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, доведеному під час судового розгляду.

Відповідно до ст.176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою. Статтею 183 визначено, що вказаний запобіжний захід є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, слідчий суддя, згідно ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки дані щодо цього відсутні, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає. Одна лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, не є безумовною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який є особою молодого віку, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, військовослужбовець ЗСУ, тривалий час перебував у зоні бойових дій, де отримав поранення, в зв`язку з чим, перебуває в даний час на реабілітації, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, відносно нього жодних інших запобіжних заходів раніше не було застосовано, по місцю його проживання проведено обшук, під час якого вилучено речі, які мають значення речових доказів, а тому підстав вважати, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків немає, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку про доцільність та можливість застосування запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, з забороною залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , у певний період доби з 22.00 год. по 07.00 год., за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Волинській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття),що достатньою мірою, на думку суду, буде гарантувати дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

Згідно ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання під домашнім арештом може бути продовженим за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 п.2 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-178, 181, 193-194, 196-197 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У клопотанні старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 10.03.2025 включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , у певний період доби (з 22.00 год. по 07.00 год.), за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Волинській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття).

Підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч.3 п.2 ст.202 КПК України, негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- з`являтись на виклик старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , інших слідчих чи прокурорів, визначених у даному провадженні, у попередньо визначений та погоджений час на протязі терміну досудового розслідування кримінального провадження, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену посадову особу;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , у певний період доби (з 22.00 год. по 07.00 год.), за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Волинській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

- не спілкуватись із свідками та іншими підозрюваними у даному провадженні;

- здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби у Волинській області паспорт гр.України для виїзду за кордон та інші документи, що дають таке право (за наявності).

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 передати для виконання органу Національної поліції за місцем його фактичного проживання.

Згідно ст.181 ч.4 КПК України орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого та суд.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1