Справа № 521/4051/25
Номер провадження:1-кс/521/1241/25
УХВАЛА

25 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням №0000396 від 12.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, 12.03.2025 до чергової частини відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій заявниця просить прийняти заходи правового характеру до невстановленої особи, яка 17.02.2025 в період часу з 12 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, перебуваючи біля гуртожитку по вулиці Радісній, 11, в місті Одесі, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрала належний їй мобільний телефон марки «Redmi», моделі «10», у корпусі білого кольору під назвою «Pebble White», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» за абонентським номером « НОМЕР_3 ». Сума матеріального збитку встановлюється. (ЄО №7114 від 12.03.2025)

Так, 13 березня 2025 року в період часу з 19 години 12 хвилини до 19 години 29 хвилини громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності понятих, було добровільно надано мобільний телефон марки «Redmi», моделі «10», у корпусі білого кольору під назвою «Pebble White», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Також, 13 березня 2025 року в період часу з 19 години 37 хвилини до 19 години 47 хвилини громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності понятих, було добровільно надано сім картку оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» з серійним номером НОМЕР_4 .

13.03.2025 постановою слідчого вищевказані речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 ст. 167 КПК України закріплює, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що речі та предмети, які були добровільно надані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , можуть бути зіпсовані, знищені, перетворені, втрачені особою, яка ними володіє, та вказане майно має доказове значення у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, вилучене майно, має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідне для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, проведення ряду процесуальних дій, а саме судових експертиз, а також є безпосередньо предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням №0000396 від 12.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «Redmi», моделі «10», у корпусі білого кольору під назвою «Pebble White», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що добровільно наданий 13 березня 2025 року громадянином ОСОБА_5 та сім картку оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна», із серійним номером НОМЕР_4 , що добровільно надана 13 березня 2025 року громадянином ОСОБА_6 .

Повернути вищевказане майно власнику або іншій особі за його дорученням при наявності документів, підтверджуючих право власності, на відповідальне зберігання.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7