УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про вирішення долі речових доказів, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, заявлене у кримінальному провадженні № 201/2171/25 (пр. № 1-кс/201/848/2025), відомості про яке 23 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 332-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про вирішення долі речових доказів, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, відомості про яке 23 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 332-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що постановою старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 від 13 листопада 2024 року, кримінальне провадження № 0000195 від 23 травня 2020 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях невстановлених осіб складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 332-1 КК України. Беручи до уваги, що на час закриття кримінального провадження не вирішено долю речових доказів, керуючись вимогами ст.ст. 40, 100,171-174 КПК України, слідчий, за погодженням з прокурором, просить скасувати арешт вилученого майна та вирішити долю речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на адресу суду направили заяви про розгляд клопотання про вирішення долі речових доказів без їх участі, клопотання просили задовольнити та повернути вилучене майно.

Вислухавши думки слідчого та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних правових висновків.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000195 від 23 червня 2020 року, за фактами незаконного перетину державного кордону, сприяння терористичній організації та незаконного збуту підакцизних товарів.

В ході проведення досудового розслідування було виявлено, вилучено та визнано речовими доказами ряд речей, документів та грошових коштів. Ухвалами слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 лютого 2021 року, 12 березня 2021 року та 13 квітня 2021 року, на вищевказані речові докази було накладено арешт.

Постановою старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 від 13 листопада 2024 року, кримінальне провадження № 0000195 від 23 червня 2020 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях невстановлених осіб складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 332-1 КК України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, частинами третьою та четвертою статті 174 КПК України врегульовано порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

За приписами частини 4 ст. 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є нормою, за якою в кримінальному процесуальному законі встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК України. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

У цій справі за клопотанням, що розглядається, кримінальне провадження закрито постановою старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 від 13 листопада 2024 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді про арешт майна, постановлена в межах кримінального провадження № 0000195 від 23 травня 2020 року, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Зазначені висновки суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22.

За таких обставин, у задоволенні вимог клопотання прокурора в частині скасування арешту майна у кримінальному провадженні необхідно відмовити.

Разом з цим, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як визначено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Протокол до Конвенції), ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово та послідовно зазначав, що «перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у мирне володіння майном має бути правомірним: друге речення абзацу першого дозволяє позбавляти майна лише «за умов, визначених законом», а другий абзац визнає, що держави мають право контролювати процес користування майном шляхом застосування «законів». Верховенство права (правовладдя) одна із засад демократичного суспільства, притаманна всім статтям Конвенції. Отже питання про те, чи було досягнуто справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та потребою захисту фундаментальних прав особи набуває значення лише після того, як буде встановлено, що втручання, про яке йдеться, відповідало вимозі правомірності і не було свавільним (рішення у справі Iatridis v. Greece від 25 березня 1999 року (заява № 31107/96), § 58; рішення у справі Frizen v. Russia від 24 березня 2005 року (заява № 58254/00), § 33).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальне провадження № 0000195 від 23 червня 2020 року, було закрито постановою слідчого під час досудового розслідування, доля речових доказів не була вирішена, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити частково та вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000195 від 23 червня 2020 року, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 132, 171-174, 370, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про вирішення долі речових доказів, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, заявлене у кримінальному провадженні № 201/2171/25 (пр. № 1-кс/201/848/2025), відомості про яке 23 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 332-1 КК України - задовольнити частково.

Вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні, відомості про яке 23 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 332-1 КК України, а саме:

- 19 997 пачок цигарок «Rothmans», які знаходяться у 40 ящиках, 1098 блоків та 9 пачок тютюнових виробів марок «Kent» «Winston» «Sobranie», 5 картонних ящиків із цигарками без марок акцизного податку «Malboro», 8 картонних ящиків із цигарками без марок акцизного податку «Davidoff», 36 картонних коробок із цигарками без марок акцизного податку марок«Malboro» «LD» «Rothmans» «Davidoff» - знищити;

- ноутбук марки Asus синього кольору, модель К53Е check number: 3478 із зарядним пристроєм, ноутбук Asus жовтого кольору з обкладинкою «Windows 7 Home Prem OA15G29N005501», мобільний телефон Iphone 7 Plus IMEI НОМЕР_1 , блокнот з обкладинкою з написом «Notebook» із червоними записами на 42 арк., документ на видачу готівки № про оплату на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк., документ на видачу готівки № на ім`я отримувача ОСОБА_8 на 1 арк., документ на видачу готівки № на ім`я отримувача ОСОБА_7 , на 1 арк., експрес-накладні Нової пошти №6580, №7926, №7212, №8264, №15405, №8959, №9935, №4577, №8845 на 1 арк. кожна, накладна Укрпошти №018 на 1 арк., документ на видачу готівки № на ім`я отримувача ОСОБА_7 на 1 арк. повернути за належністю власнику ОСОБА_5 ;

- ноутбук марки «Asus» X571GDBQ245T із зарядним пристроєм, мобільний телефон «Samsung S20+» в корпусі сірого кольору з сім картою, грошові кошти у сумі 13 000,00 (тринадцять тисяч) гривень, 590,00 (п`ятсот дев`яносто) євро, 500,00 (п`ятсот) російських рублів, 2 700,00 (дві тисячі сімсот) доларів США повернути за належністю власнику ОСОБА_6 .

В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 16.25 годині 11 березня 2025 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення ухвали через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, а учасниками кримінального провадження, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1