Справа № 308/2485/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21.01.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про перекваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524 від 26.05.2021 року та визнати незаконними дій, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2024 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21.01.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про перекваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524 від 26.05.2021 року та визнання дій незаконними.

Згідно зі скаргою та додатками до неї вбачається, що 20 січня 2025 року на адресу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області заявником було надіслано клопотання №10 про перекваліфікацію злочину.

Заявник зазначає, що 04.02.2025 року на його адресу надійшов лист з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з постановою про відмову в задоволенні клопотання від 21.01.2025 року про перекваліфікацію статті КК України скоєного відносно нього злочину.

Заявник з зазначеною постановою не погоджується, а тому просить слідчого суддю: постанову від 21 січня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про перекваліфікацію злочину та внесення відомостей до ЄРДР за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України по кримінальному провадженню №0000524, винесену дізнавачем СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 - визнати не мотивованою та скасувати; Дії дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 визнати незаконними; Ввести відомості до ЄРДР за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України по кримінальному провадженню N? 0000524, скоєного відносно нього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 17 лютого 2025 року, справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Судовому розгляду скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду.

Ознайомившись зі скаргою та додатками до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження по даній скарзі необхідно відмовити, з огляду на таке.

Статтею 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) серед основних засад кримінального провадження, передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зміст якого розкривається у ст. 24 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Так, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, регламентовано главою 26 КПК України, зокрема ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 1 ст. 304 КПК встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Із матеріалів скарги вбачається, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000524 від 26.05.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Із матеріалів скарги вбачається, що дізнавачем сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 21.01.2025 р. було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про перекваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000524 від 26.05.2021 року за кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Згідно зі змістом скарги, ОСОБА_2 просить слідчого суддю постанову від 21 січня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про перекваліфікацію злочину та внесення відомостей до ЄРДР за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України по кримінальному провадженню №0000524, винесену дізнавачем СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 - визнати не мотивованою та скасувати; Дії дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 визнати незаконними; Ввести відомості до ЄРДР за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України по кримінальному провадженню N? 0000524, скоєного відносно нього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Водночас, зі змісту скарги не убачається, що наведене рішення відноситься до такого, що визначене приписами ст. 303 КПК України, та яке підлягає оскарженню під час досудового розслідування, зазначене в скарзі рішення не входить до вичерпного переліку рішень та бездіяльності слідчого, прокурора, які підлягають оскарженню у відповідності до ст. 303 КПК України.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Законодавець передбачив вичерпний перелік випадків, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою і передбачив можливість оскарження не будь-якого рішення слідчого, дізнавача або прокурора, а лише певних їх видів, перелік яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що згідно приписів ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого, дізнавача.

При цьому, кваліфікація кримінально караного діяння за відповідною статтею Кримінального кодексу України під час досудового розслідування, як і перекваліфікація кримінального правопорушення, належить до повноважень саме слідчого, дізнавача.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що слідчий суддя позбавлений змоги надавати вказівку дізнавачу щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, постанова дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21.01.2025 р. про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про перекваліфікацію кримінального правопорушення не підлягає оскарженню, виходячи із норм ч. 1 ст. 303 КПК України.

До аналогічного правового висновку дійшов Закарпатський апеляційний суд в ухвалі від 11.12.2024 року у справі № 308/2714/24.

Вимогами скарги також являється визнати незаконними дії дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , однак така вимога також не являється предметом розгляду за ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Отже, порушенні питання у даній скарзі не відносяться до компетенції слідчого судді та не підлягають вирішенню в порядку ст. 303-307 КПК України, а тому слід відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись статтями 303, 304, 305, 369-372, 375, 376 КПК, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21.01.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про перекваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524 від 26.05.2021 року та визнати незаконними дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1