ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/492/24 Справа № 711/9320/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не є особою з інвалідністю, неодружений, не працює, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

28.11.2024 старший слідчий ВР ЗЗКС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 , поданим в рамках кримінального провадження №0000084 від 26.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2024 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 24 січня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою обраховується з моменту затримання 26 листопада 2024 року.

Визначено ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., у разі внесення якої, звільнити останнього з-під варти.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду,

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, зокрема з ОСОБА_11 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_7 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та визначити розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн.

В апеляційній скарзі адвокат вказує, що під час розгляду клопотання, сторона захисту просила визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, як достатнього та спів мірного, а також такого, що не стане надмірним тягарем для підозрюваного.

Зазначає, що слідчим суддею надано неповну оцінку доводам сторони захисту щодо потенційної фінансової спроможності як ОСОБА_7 , так і його близьких родичів в частині внесення застави в розмірі визначеному ухвалою. Не враховано те, що підозрюваний ніде не працює, не має постійного джерела доходів, що унеможливлює його або інших осіб, з числа близьких родичів, внести заставу у визначеному розмірі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Із клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 26.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту та подальший збут психотропної речовини, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливим мотивом, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених під час досудового розслідування обставин та у невстановленої особи, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, після чого перемістив її до житлового будинку, де фактично проживає останній, що знаходиться в садівничому кооперативі «Сонячне» за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив зберігати зазначену психотропну речовину з метою подальшого збуту до 26.11.2024.

У подальшому, 26.11.2024, в період часу із 10 год. 05 хв. по 16 год. 50 хв., на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, працівниками поліції було проведено обшук в приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_7 в садівничому кооперативі «Сонячне», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено: дві тарілки білого кольору із вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, та вилучено дзеркало, на поверхні якого наявна порошкоподібна речовина, яка, відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/124-24/17025-НЗПРАП від 27.11.2024, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якої (в перерахунку на амфетамін основу) складає 0.028 г., яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

26.11.2024 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку, визначеному ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто, у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини.

27.11.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході проведення доказами, а саме: даними протоколу обшуку від 26.11.2024, даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/17025-НЗПРАП від 27.11.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Разом з тим слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено, що згідно з ухвалою Подільського районного суду міста Києва (справа № 758/11036/24) від 04.09.2024, слідчим суддею Подільського районного суд м. Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000167 від 05.02.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, з метою приводу підозрюваного для його участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, з указаної ухвали суду вбачається, що 05.06.2023 слідчим слідчого відділу Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Слідчим суддею зазначено, що з урахуванням наявності ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Враховуючи вищевикладене, майновий та сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя вирішив за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Стороною захисту ставиться питання лише про визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , а тому правильність висновків слідчого судді щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України, судом не перевіряється.

Щодо визначення ОСОБА_7 слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів, з якими не погоджується скаржник, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчим суддею вірно враховано частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом «Про бюджет на 2024 рік» на 1 січня поточного року, тобто 3028 грн.

Слідчий суддя вірно зазначив, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є занадто завищеним та непомірним для підозрюваного, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що такий розмір застави є співмірним та пропорційним розміру доходів та майновому стану підозрюваного.

Окремо слід зазначити, що стороною обвинувачення не доведено виключність випадку, що застава у межах визначених чинним законодавством п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а також встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що визначена ОСОБА_7 застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, здатна забезпечити виконання останнім покладених на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підстав для зменшення підозрюваному ОСОБА_7 застави колегія суддів не вбачає, оскільки саме такий розмір застави в сумі 242 240,00 грн., в разі його внесення, зможе стати стримуючим фактором, для запобігання вказаним вище ризикам.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави, враховуючи обставини даного кримінального провадження. Це зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає. Ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст. ст. 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: