КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного приєднання до цього вироку невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08 січня 2024 року у виді 1 місяця арешту та невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року у виді 5 років позбавлення волі, з урахуванням положень ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно з вироком суду, 28 листопада 2023 року приблизно о 08 годині 57 хвилин, ОСОБА_6 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Русанівська набережна, 4, у приміщенні магазину «Аврора», де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для покупців та персоналу, підійшов до стелажу на якому знаходились портативні зарядні пристрої та інші електронні прилади, після чого взяв до рук 4 упаковки з портативними зарядними пристроями, літій-полімерними ТМ «KLGO» моделі КР-56 10000 mAh, вартістю 492 гривні 00 копійок за одиницю, які сховав під власну куртку, в яку був одягнений.

Після цього, ОСОБА_6 , не оплативши вищевказаний товар, утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» на суму 1 968 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 просить вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 22.01.2024 стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, ухвалити ухвалу, якою вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворого покарання за вироком Дніпровського районного суду від 08 січня 2024 року у виді 1 місяця арешту, остаточно призначити покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року - виконувати самостійно. У решті вирок залишити без змін.

Прокурор, посилаючись на роз`яснення правового висновку Верховного Суду, вважає, що місцевий суд помилково застосував до обвинуваченого ч. 1 ст. 71 КК України, яка не підлягала застосуванню, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, прокурор звертає увагу на те, що в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року за ч. 2 ст.186 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Інкриміноване в даному провадженні кримінальне правопорушення вчинено до ухвалення попереднього вироку, 28 листопада 2023 року та 06 грудня 2023 року.

Таким чином, на думку прокурора, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року відносно ОСОБА_6 підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та вважав, що вирок суду підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, обвинуваченого, який покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку, окрім іншого, викладається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

У разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку, окрім іншого, викладається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 374 КПК України якщо особі пред`явлено декілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими - засуджений.

В обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 викладено формулювання обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень за двома епізодами: 28 листопада 2023 року та 06 грудня 2023 року.

При цьому дії обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду викрадення 28 листопада 2023 року товарів з магазину «Аврора», розташованого в м. Києві по вул. Русанівська набережна, 4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

А дії обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду викрадення 06 грудня 2023 року товарів з магазину «Аврора», розташованого в м. Києві по вул. Сосюри, 3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення прокурором не змінювалось, а також судом не ухвалювалось рішення про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення.

Таким чином, на виконання вимог ст. 374 КПК України, у вироку суду щодо ОСОБА_6 мало бути зазначено обвинувачення, яке було визнано судом доведеним чи недоведеним відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, по двох епізодах, а також відповідне рішення про визнання обвинуваченого винним чи виправдання обвинуваченого.

У вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 викладено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним по епізоду 28 листопада 2023 року.

Натомість формулювання обвинувачення по епізоду крадіжки 06 листопада 2023 року у вироку щодо ОСОБА_6 відсутнє, як і відсутні відповідні висновки суду щодо цього обвинувачення, які мають бути зазначені відповідно до вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 374 КПК України.

Таке порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому це порушення згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України визнається істотним та таким, що є підставою для скасування вироку, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування норм кримінального закону при призначенні покарання ОСОБА_6 підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 755/19409/23

Провадження №11-кп/824/3101/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Доповідач ОСОБА_1