Провадження по справі № 1-кс/752/937/25
У Х В А Л А

іменем України

"27" січня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000092 від 13.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України,

встановив:

24 січня 205 слідчий СУ УЦНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000092 від 13.02.2024.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у період часу з вересня 2021 року по червень 2024 на території м. Києва, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду генерального директора ТОВ «Технобудсервіс 2006», будучи службовою особою, зловживаючи службовими становищем, у складі організованої групи, до якої увійшли заступник директора-начальника управління капітальних видатків Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4 , заступник директора з адміністративно-господарської роботи Київського спортивного ліцею - ОСОБА_8 , начальник відділу планування капітальних видатків управління капітальних видатків Департаменту освіти і науки ОСОБА_6 , обіймаючи посаду, інженер з проектно-кошторисної роботи ТОВ «Технобудсервіс2006» ОСОБА_5 та ФОП - ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, повторно заволоділи грошовими коштами державного бюджету в сумі 2 159 853,56 грн., під час капітального ремонту приміщень спортивного комплексу №1 ЗОНЗ "Київський спортивний ліцей-інтернат", розташованого за адресою: вул. Героїв Севастополя, 37, у м. Києві, шляхом завищення вартості матеріальних ресурсів за договорами №145-3132-Тд від 22.10.2021 та № від 19.09.2023 98-3132-Вт-1178-491.

22.01.2025 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, організованою групою.

Слідчий просить відповідно до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України накласти арешт на майно підозрюваного - автомобіль марки HYUNDAI GRANDEUR, з н.з. НОМЕР_1 , з vin-кодом НОМЕР_2 , а також на майно, яке належить ТОВ «Технобудсервіс2006», кінцевим бенефіціарним власником та засновником якого є підозрюваний ОСОБА_7 , а саме транспортні засоби - марки ГАЗ 330202-414, н.з. НОМЕР_3 , vin-кодом НОМЕР_4 , марки ГАЗ A21R32-10, н.з. НОМЕР_5 , vin-кодом НОМЕР_6 , марки RENAULT DOKKER, н.з. НОМЕР_7 , з vin-кодом НОМЕР_8 , марки HYUNDAI GRANDEUR, н.з. НОМЕР_9 , vin-кодом НОМЕР_10 .

В судове засіданні слідчий не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. З метою забезпечення арешту майна, в судове засідання відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України на виконання вимог клопотання слідчого, не викликався власник майна, що було обґрунтовано ризиком відчуження, переховування майна.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вирішуючи клопотання слідчого, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження зокрема є арешт майна.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, , може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

ОСОБА_11 пред`явлена підозра за ч.5 ст.191 КК України, санкція якої передбачає такий вид додаткового покарання як конфіскація майна.

Підозрюваний ОСОБА_11 є власником автомобіля марки HYUNDAI GRANDEUR, н.з. НОМЕР_1 , vin-кодом НОМЕР_2 .

Крім того, ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС2006» (РНОКПП 34574357) є власником наступних транспортних засобів: марки ГАЗ 330202-414, н.з. НОМЕР_3 , vin-кодом НОМЕР_4 , марки ГАЗ A21R32-10, н.з. НОМЕР_5 , vin-кодом НОМЕР_6 , марки RENAULT DOKKER, н.з. НОМЕР_7 , vin-кодом НОМЕР_8 , марки HYUNDAI GRANDEUR, н.з. НОМЕР_9 , vin-кодом НОМЕР_10 (а.с. 104-108).

Метою арешту вказаного вище рухомого майна, належного підозрюваному ОСОБА_11 на праві приватної власності, є забезпечення конфіскації майна, як виду покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється.

Враховуючи, що вказане у клопотанні нерухоме майно, належить підозрюваному ОСОБА_11 , до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна підозрюваного, є доведеною.

Незастосування арешту майна, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть конфіскації майна підозрюваного у разі ухвалення обвинувального вироку стосовно ного.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню лише в частині накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_11 .

Між тим слідчий судді вважає, що клопотання слідчого в частині накладання арешту на майно, яке належить ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС2006», є недоведеним, зокрема з тих підстав, що до клопотання не додано даних про те, що ОСОБА_11 є одноособовим кінцевим бенефіціарним власником вищезазначеного товариства. Крім того у клопотанні слідчий не обґрунтував підстави накладання арешту та майно юридичної особи, щодо якої кримінальне провадження не здійснюється.

З метою збереження майна, ОСОБА_11 також слід заборонити розпоряджатися, відчужувати та користуватися належним йому автомобілем HYUNDAI GRANDEUR, з н.з. НОМЕР_1 , з vin-кодом НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання слідчого задовольнити частково

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000092 від 13.02.2024 за ч.1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України на рухоме майно - транспортний засіб марки HYUNDAI GRANDEUR, н.з. НОМЕР_1 , vin-кодом НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_11 ), заборонивши останньому відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.

В іншій частині клопотання слідчому відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_12 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1