Провадження №11-сс/801/863/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2024 року,

якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2024,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_8 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2024.

Скарга мотивована тим, що 12.06.2024 ОСОБА_8 звернувся до Вінницької окружної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Проте, станом на дату звернення до суду із скаргою відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено та досудове розслідування не розпочато. На думку заявника, вказана бездіяльність є протиправною, а тому просив скаргу задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2024,

В обґрунтування своїх висновків слідчий суддя вказав, що у своїй заяві ОСОБА_8 порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР за фактом неправомірного вилучення двох планшетів, які належать заявнику, працівниками ДУ «Вінницької УВП №1» в камерному приміщенні № 148.

Разом з тим, слідчим суддею з поданої ОСОБА_8 заяви не встановлено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР, а тому слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2024.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не перевірив належним чином всі обставини в сукупності, не вжив заходи для з`ясування та перевірки тверджень, викладених в його заяві, а тому оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні заявник ОСОБА_8 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 не підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_8 , вказав, що не погоджується з мотивами та доводами свого підзахисного.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 ст.1 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2024, передбаченого ст.26,27,191,364 КК України, за фактом неправомірного вилучення двох планшетів, які належать заявнику, працівниками ДУ «Вінницької УВП №1» в камерному приміщенні № 148.

Крім цього, колегією суддів установлено, що 28.06.2024 ОСОБА_8 було надіслано лист заступника керівника Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 , вихідний № 50-300-21. Відповідно до якого за результатом перевірки звернення ОСОБА_8 встановлено, що 26.09.2023 працівниками Вінницької УВП №1 в камерному приміщенні № 148 вилучено два планшетних комп`ютера моделі «Lenovo» та змінну панель до планшета «Lenovo», які належать заявнику. Підставою для вилучення даних приладів стало порушення заявником порядку використання планшетних комп`ютерів, визначеного наказом Міністерства юстиції України 19.10.2017 №3233/5 «Про затвердження Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет» та Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.20218 №2823/5. За фактом вилучення вищевказаних пристроїв, які знаходяться на зберіганні на складі Вінницької УВП №1, працівниками установи 26.09.2023 складено відповідний акт, з яким заявника ознайомили письмово. Перевіркою законності вилучення вказаних пристроїв порушень не встановлено.

З вказаного листа також убачається, що згідно з інформації Вінницької УВП № 1 заявнику було надано планшетний комп?ютер моделі «Lenovo», який надійшов до установи та був виданий 26.08.2022 працівником відділу ІТЗО 3 та І. Одночасно під час обшуку 28.06.2024 в камерному приміщенні №148 працівниками установи було виявлено та вилучено велику кількість радіодеталей, у тому числі пошкоджених плат, провідників та інших частин, а також окремих частин планшету «Lenovo».

Для додаткового отримання планшетного комп`ютера, наявного на зберіганні в установі, заявнику необхідно звернутися із відповідною заявою до адміністрації Вінницької УВП №1.

Перевіркою законності вилучення сім-карти оператора мобільного зв?язку встановлено, що 05.09.2022 під час проведення обшуку камерного приміщення № 148, серед речей, поруч з спальним місцем заявника виявлено та вилучено прихований мобільний телефон «Nokia» з сім-картою мобільного оператора «Київстар», які заборонено зберігати засудженим при собі. За фактом вилучення даних заборонених предметів працівниками установи 05.09.2022 складено відповідний протокол обшуку, а вилучені предмети передано на склад установи. Одночасно за результатами проведеної службової перевірки вказаного факту, встановлених порушень вимог законодавства, постановою начальника Вінницької УВП №1 від 15.09.2022 до заявника застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, з чим останнього ознайомлено письмово. Перевіркою законності вилучення даних заборонених предметів та притягнення заявника до дисциплінарної відповідальності порушень не встановлено. З огляду на це, підстав для вжиття заходів прокурорського реагування, у тому числі внесення відомостей до ЄРДР, не вбачалося.

Відмовляючи в задоволенні поданої скарги, слідчий суддя, зокрема, дійшов до висновку, що з поданої ОСОБА_8 заяви не встановлено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

З огляду на встановлене, колегія суддів погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 23 жовтня 2024 року щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2024, при цьому, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, враховує наступне.

Чинним КПК України закріплено процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).

Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298).

Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Отже, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчим суддею правомірно зазначено про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_8 від 12.06.2024, оскільки з заяви не встановлено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

Також колегія суддів вважає, що внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення працівниками ДУ «ВУВП№ 1» за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до : (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність ДУ «ВУВП № 1» з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статті 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Тому з огляду на викладене, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі та висловленими заявником під час апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4