Справа №478/26/25 Провадження №1-кп/478/41/2025
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2025 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за наступних обставин.

В кінці серпня 2024 року ОСОБА_3 перебуваючи на околиці с. Володимирівка Володимирівської ТГ Баштанського району Миколаївської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що виявлений ним кущ відноситься до рослин коноплі, умисно зірвав його, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб, та приніс його до свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , підвисив його на цвях в господарській будівлі, щоб він висох. В подальшому, коли рослина дикорослої коноплі висохла, обірвав з них листя та суцвіття, подрібнив їх, шляхом перетирання руками, поклав до поліетиленового пакету і зберігав виготовлений наркотичний засіб, - канабіс, загальною масою 13,005 г (в перерахунку на висушену речовину) в приміщенні літньої кухні для власних потреб без мети збуту, який було виявлено та вилучено працівниками поліції 29.11.2024 року під час проведення обшуку території домоволодіння.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

На підставі ст.474 КПК України до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 06 січня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Даним кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Виходячи із змісту угоди, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду. Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.

При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , в силу ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, та є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1591 грн. 80 коп., пов`язані із залученням експерта.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 січня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000523 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не обиралася.

Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 13,005 г (у перерахунку на висушену речовину), який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1591 (однієї тисячі п`ятсот дев`яносто однієї) грн. 80 коп., пов`язані із залученням експерта.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1