Справа № 461/1327/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/554/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000985 від 21.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, - задоволено. Застосовано щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 днів, тобто до 14.04.2025 включно, без визначення розміру застави.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із встановленням процесуальних обов`язків.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що у поданому клопотанні ніяким чином не обґрунтовано неможливість обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу. Вважає що наведені в клопотанні ризики не підтверджуються долученими до нього документами та не були доведені прокурором в судовому засіданні.
Стверджує, що заявлені прокурором ризики відносно ОСОБА_6 носять абстрактний характер і є ймовірними, прокурор обмежився лише загальними твердженнями без посилання на конкретні обставини, які цей ризик можуть підтвердити.
На думку сторони захисту, цілям кримінального провадження на даному етапі досудового розслідування буде відповідати обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Зазначає, що не визначення ОСОБА_11 розміру застави, в чому сторона захисту також вбачає порушення процесуального закону, порушує принципи, закріплені ст.ст. 8, 9, 12, 17 КПК України.
Вважає, що сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.
У зв`язку з технічними проблемами забезпечити участь підозрюваного ОСОБА_6 у режимі відео конференції не видалося можливим. Водночас, захисник ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу, не заперечував проти проведення судового засідання без участі підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

У провадженні СУ ГУ НП у Львівській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000985 від 21 серпня 2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.
14 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Судове рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя врахував те, що у разі визнання винуватим ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі та підтверджує ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду; у ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи та навчання; окрім цього на даний час органом досудового розслідування проводяться невідкладні слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення всіх обставин незаконного придбання, перевезення, зберігання, пересилання з метою збуту ОСОБА_6 наркотичних речовин, встановлення усіх причетних осіб, а тому, у випадку необрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній зможе впливати на свідків та інших учасників злочинної групи чи перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; також, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний, вчиняючи вказане кримінальне правопорушення, діяв, усвідомлюючи його суспільно небезпечний характер та наслідки та бажав настання таких, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, вчинених у складі організованої групи, що свідчить про систематичність скоєння останнім кримінальних правопорушень.
Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в підсумку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, та про наявність, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, ризиків й про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, їх аналогів або прекурсорів, колегія суддів дійшла висновку, що за таких умов слідчий суддя, застосувавши щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до п.3 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначив розмір застави.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах установи виконання покарань.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника.
Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

постановила :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного за ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: