Справа №577/2326/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1313/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2024, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз

- 08.07.2022 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 в якій він просив пом`якшити йому міру покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, залишено, а строк відбування покарання визначено рахувати з 15.03.2024 з часу його затримання.

Також відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано час попереднього ув`язнення з 15.03.2024 до вступу вироку в законну силу, з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню позбавлення волі.

Скасувано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.03.2024, а долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зазначав, що призначаючи йому покарання, суд не врахував пом`якшуючі покарання обставини і звертав увагу на те, що він обвинувачений, активно сприяв у розкритті злочину.

Також ОСОБА_8 свою апеляційну скаргу доповнив тим, що з потерпілою він примирився та вона просила суд не позбавляти його волі. Щодо обставин справи, то умислу бити потерпілу в нього не було, відбувся нещасний випадок, потерпіла сама впала зі стільця і вдарилась головою. Також ОСОБА_8 звертав увагу, що він щиро розкаявся і цивільного позову до нього не пред`являли.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 15.03.2024 ОСОБА_8 , перебуючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі співмешканкою ОСОБА_9 , упродовж дня вживав спиртні напої. Близько 17:45 год, сп`янівши, на грунті пияцтва між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла побутова сварка, під час якої ОСОБА_9 нецензурно вилаялася на адресу ОСОБА_8 , що викликало у нього гнів, гостру неприязнь та раптовий умисел, направлений на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень співмешканці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи розлюченим та знаходячись у стані сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 , перебуваючи разом із ОСОБА_9 в кухні, підійшов до потерпілої, яка в цей час сиділа на стільці біля столу, та в положенні стоячи умисно з великою силою наніс їй 1 удар рукою в обличчя. Від отриманого удару ОСОБА_9 впала зі стільця на лівий бік та вдарилася лівою частиною голови об духовку, розбивши скло. Після цього ОСОБА_8 , не припиняючи своїх протиправних насильницьких дій, умисно наніс ОСОБА_9 ще не менше 2 ударів руками в праву та ліву частини голови, від яких потерпіла втратила свідомість.

Внаслідок заподіяння ОСОБА_8 ударів в ділянку голови та обличчя потерпілій були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою-здавлення головного мозку тяжкого ступеня, гострої субдуральної гематоми в правій гемісфері, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 119 від 19.04.2024 по небезпечності для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; рана зліва за вушною раковиною та перелом кісток носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна та гематоми обличчя, рук, ніг, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

15.03.2024 о 19:35 год з вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 у непритомному стані була доставлена до хірургічного відділення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.А. Давидова», де вона знаходилася на стаціонарному лікуванні до 12.04.2024 з діагнозом «ЗЧМТ, забій-здавлення головного мозку тяжкого ступеня, гостра субдуральна гематома в правій гемісфері».

Згідно висновку вказаної вище судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 на час судово-медичного обстеження 24.04.2024 мали місце: рубець (наслідок загоєння рани) в правій тім`яно-скроневій ділянці з переходом в праву привушно-жувальну ділянку, деформація тканини в даній ділянці, рубець (наслідок загоєння рани) в лівій завушній ділянці, деформація перенісся вправо. На час госпіталізації у відділення у ОСОБА_9 мали місце садна та гематоми обличчя, рук, ніг, гематома на н/повіці лівого ока, рана зліва за вушною раковиною. Згідно КТ встановлено діагноз: «ознаки правобічної гострої гемісферної субдуральної гематоми з компресією правої гемісфери головного мозку; латерального дислокаційного синдрому, набряку головного мозку; скалкового перелому кісток носу з незначним зміщенням уламків вправо». Рубець (наслідок загоєння рани) в правій тім`яно-скроневій ділянці з переходом в праву привушно-жувальну, деформація тканини в даній ділянці є наслідком медичних маніпуляцій, а тому не підлягає встановленню ступеню тяжкості. Всі інші ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), індивідуальні та конструктивні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. По ступеню тяжкості ЗЧМТ, забій-здавлення головного мозку тяжкого ступеню, гостра субдуральна гематома в правій гемісфері по небезпечності для життя згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Рана зліва за вушною раковиною та перелом кісток носа по ступеню тяжкості, так як для видужання необхідний час більше 6 але менше 21 дня, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Садна та гематоми по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. ЗЧМТ: правобічна гостра геміосферна субдуральна гематома; перелом кісток носу; гематома нижньої повіки лівого ока; рана за лівою вушною раковиною могли утворитися не менше, аніж від 3-х кратної дії травмуючого предмету (травмуючих предметів).

Отже, наносячи удари в ділянку голови та обличчя, тобто в ділянку розташування життєво важливих органів людини, ОСОБА_8 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень та бажав їх настання.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали та просили пом`якшити ОСОБА_8 міру покарання, застосувавши ст. 69 КК України, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення вимог скарги обвинуваченого заперечила, просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія судді дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження вирок суду першої інстанції оскаржений одним його учасником обвинуваченим ОСОБА_8 , який просив застосувати ст. 69 КК України та призначити йому менш суворе покарання.

Водночас, з доводів доповнень до апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що останній наголошував на відсутності в нього умислу бити потерпілу і стверджував, що насправді відбувся нещасний випадок в ході якого потерпіла сама впала зі стільця і вдарилась головою.

З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції переглянути в повному обсязі, оскільки обвинувачений ставить під сумнів правильність встановлених судом фактичних обставин справи та доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, з урахуванням заявлених апелянтом доводів, колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав, оскільки правильно встановив в діях обвинуваченого ОСОБА_8 склад злочину з правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Такого висновку суд дійшов на підставі пояснень обвинуваченого, потерпілої та наданих стороною обвинувачення письмових доказів.

Так, з матеріалів справи слідує, що в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснював, що 15.03.2024 він, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі співмешканкою ОСОБА_9 , упродовж дня вживав спиртні напої. Після чого, сп`янівши, на грунті пияцтва між ним та ОСОБА_9 виникла побутова сварка, під час якої ОСОБА_9 нецензурно вилаялася в його адресу, що викликало у нього гнів. Будучи розлюченим та знаходячись у стані сильного алкогольного сп`яніння, перебуваючи разом із ОСОБА_9 в кухні, підійшов до неї, яка в цей час сиділа на стільці біля столу, та в положенні стоячи умисно з великою силою наніс їй 1 удар рукою в обличчя. Від отриманого удару ОСОБА_9 впала зі стільця на лівий бік та вдарилася головою об духовку, розбивши скло. Після цього він ще наніс ОСОБА_9 декілька ударів руками в праву та ліву частини голови. Побачивши, що з голови ОСОБА_9 тече кров та остання непритомна він викликав швидку та поліцію. В судовому засіданні просив вибачення у потерпілої ОСОБА_9 . Щиро розкаювався у вчиненому.

З пояснень потерпілої ОСОБА_9 судом першої інстанції встановлено, що з 2021 року вона проживала разом з співмешканцем ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . 15.03.2024 вона, перебуваючи за місцем свого спільного проживання за вказаною адресою разом зі співмешканцем ОСОБА_8 , упродовж дня вживали спиртні напої на кухні. Після чого, на грунті пияцтва між нею та ОСОБА_8 виникла сварка із-за прибирання. Вона сиділа на стільці біля столу, їй був нанесений удар ОСОБА_8 . Після перенесеної травми вона не пам`ятає обставин. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_8 не має. Просила суворо не карати.

Також судом першої інстанції на встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину досліджено і ряд наданих стороною обвинувачення письмових доказів, зокрема:

- витяг з ЄРДР від 15.03.2024 з якого встановлено, що 15.03.2024 ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 у ході сварки спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , яку було доставлено до реанімаційного відділення Конотопської ЦРЛ з діагнозом «Правобічна субдуральна гематома» (а.с.48);

- рапорт з якого встановлено, що 15.03.2024 о 18:46 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою АДРЕСА_1 , 2 під`їзд, 4 поверх потрібен супровід БШМД (направлені) на виклик, де побили жінку 29 років (а.с. 49);

- рапорт з якого встановлено, що 15.03.2024 о 19:58 год. надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 15.03.2024 о 19:58 год. за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою мобільного телефону надійшло повідомлення від м/с Конотопської ЦРЛ Приходько, що бригадою БШМД з адреси АДРЕСА_1 було доставлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: ЗЧМТ, забій м`яких тканин обличчя, забійна рана заушної ділянки зліва, алкогольне сп`яніння, без свідомості (а.с. 50);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення з якого слідує, що Конотопським РВП ГУНП в Сумській області 22.04.2024 від ОСОБА_9 прийнята заява про те, що 15.03.2024 близько 18 години ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження (а.с.51);

- протокол огляду місця події та фототаблиця до нього від 15.03.2024 з якого встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3 , на підлозі маються сліди бурого кольору, в газовій плиті розбите скло, розбитий посуд з нашаруванням бурого кольору, в кімнаті диван та постільна білизна має нашарування бурого кольору (а.с.53-63);

- протокол огляду місця події та фототаблиця до нього від 16.03.2024 з якого встановлено, що в хірургічному відділенні за адресою: м. Конотоп, вул. Успенсько-Троїцька, 53 вилучено футболку ОСОБА_9 , на якій по всій площині виявлені плями бурого кольору (а.с.71-78);

- протокол затримання особи та відеозапису до нього від 15.03.2024 з якого встановлено, що в ОСОБА_8 було вилучено футболку синього кольору та сині джинсові штани з нашаруванням речовини бурого кольору (а.с.79-82);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 від 16.03.2024 та відеозапис до нього з яких судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 розповів та показав як завдавав тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 (а.с. 85-94);

- висновок експерта № 120 від 24.04.2024 з якого судом встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту не співпадає з тілесними ушкодженнями, які малися у ОСОБА_9 під час судово-медичного обстеження та на час госпіталізації у відділення. Не співпадає в кількості та локалізації нанесених травматичних впливів (ударів) (а.с.109-112);

- висновок експерта № 119 від 24.04.2024 з якого судом встановлено, що 1(1) у ОСОБА_9 на час судово-медичного обстеження мали місце: рубець (наслідок загоєння рани) в правій тім`яно-скроневій ділянці з переходом в праву привушно-жувальну, деформація тканин в даній ділянці, рубець (наслідок загоєння рани) в лівій завушній ділянці, деформація перенісся вправо. У ОСОБА_9 на час госпіталізації у відділення мали місце: «садна та гематоми обличчя, рук, ніг, гематома н/повіки лівого ока; рана зліва за вушною раковиною.» Знаходилась на стацлікуванні у КНП КМР КЦРЛ відділення 78 з 15.03.2024 по 12.04.2024 з діагнозом: «ЗЧМТ. Забій-здавлення головного мозку тяжкого ступеню гострою субдуральною гематомою в правій гемісфері.» Згідно КТ: «КТ ознаки правобічної гострої гемісферної субдуральної гематоми з компресією правої гемісфери головного мозку; латерального дислокаційного синдрому, набряку головного мозку; скалкового перелому кісток носу з незнаним зміщенням уламків вправо.» 2(2,5,6.7) Рубець (наслідок загоєння рани) в правій тім`яно-скроневій ділянці з переходом в праву привушно-жувальну, деформація тканин в даній ділянці є наслідком медичних маніпуляцій, що підтверджується даними медичної документації і встановленню ступеню тяжкості не підлягає. Всі інші ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), що підтверджується характером ушкоджень. Індивідуальні та конструктивні особливості травмуючого предмету (травмуючих предметів) в ушкодженнях не відобразилися. По часу спричинення, не виключено, що ушкодження у вигляді ЗЧМТ: правобічної гострої гемісферної субдурапьної гематоми з компресією правої гемісфери головного мозку; скалкового перелому кісток носу; рани за лівою вушною раковиною могли утворитися в час указаний у постанові, що підтверджується записами медичної документації. Час утворення ушкоджень у вигляді саден, гематом визначити не є можливим, так як тілесні ушкодження в медичній документації описані неналежним чином (не вказаний характер та локалізація ушкоджень). По ступеню тяжкості ЗЧМТ, забій-здавлення головного мозку тяжкого ступеню гострою субдуральною гематомою в правій гемісфері по небезпечності для життя, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. По ступеню тяжкості рана зліва за вушною раковиною, перелом кісток носа так як для видужання необхідно час більше 6 але менше 21 дня, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. По ступеню тяжкості садна та гематоми згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. 3(3,7). Так як тілесні ушкодження в медичній документації не описані належним чином ( їх локалізація та кількість), тому встановити кількість травматичних впливів( ударів) не є можливим. Але враховуючи описані належним чином ушкодження (ЗЧМТ: правобічна гостра гемісферна субдуральна гематома; перелом кісток носу; гематома нижньої повіки лівого ока; рана за лівою вушною раковиною) могли утворитися не менше аніж від 3-х кратної дії травмуючого предмету (травмуючи предметів). 4(4). В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитися у будь-якому зручному положенні для контакту з травмуючим предметом. 5(8,9). Не виключено, що тілесне ушкодження у вигляді ЗЧМТ . Забій- здавлення головного мозку тяжкого ступеню гострою субдуральною гематомою в правій гемісфері могло утворитися при падінні на виступаючі поверхні ( при падінні на скло дверцят газової духовки з прискоренням) або на площині. Малоймовірне утворення ушкоджень у вигляді перелому кісток носу, гематоми н/повіки лівого ока, рани лівої завушної ділянки при падінні на площині або на виступаючі поверхні. Механізм утворення всіх інших ушкоджень при падінні на площині, встановити не є можливим внаслідок відсутності детального опису ушкоджень в медичній документації (локалізації, кількості та характеру) (а.с.113-117);

- висновок експерта № 88 від 19.04.2024 з якого судом встановлено, що в ОСОБА_8 на час огляду лікарем мали місце: « в ділянці тильних поверхонь обох кистей мають місця поверхневі множинні садини, які покриті підсихаючими кірками..». 2(2,5.6). Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), що підтверджується характером ушкоджень. Не виключено від дії рук,ніг, якихось предметів. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися більш ніж 2 доби до часу обстеження, що підтверджується записами медичної документації. По ступеню тяжкості садна згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. 3(3). Кількість травматичних впливів не менше 2х. 4(4). В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися у будь-якому зручному положенні для контакту з травмуючим предметом. 5(7). Не виключено, що вказані ушкодження могли утворитися внаслідок ударів іншій особі (а.с.118-120);

- висновок судово-психіатричної експертизи № 259 від 01.04.2024 з якого судом встановлено, що на момент інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_8 не перебував в стані фізіологічного афекту або у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та поведінку, відчував негативно забарвлене емоційне переживання обурення та злості, яке не досягло афективної глибини та суттєво не вплинуло на його свідомість та поведінку (а.с.124-128);

- висновок експерта № 251 від 03.04.2024 з якого судом встановлено, що згідно даних «Висновку експерта» № 245 від 28.03.2024, судово- медичної експертизи речових доказів, проведеного у відділенні судово-медичної імунології обласного комунального закладу «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кров потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи крові АВ0. Згідно даних «Висновку експерта» № 246 від 28.03.2024 року, судово- медичної експертизи речових доказів, проведеного у відділенні судово-медичної імунології обласного комунального закладу «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кров підозрюваного ОСОБА_8 належить до ірупи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. В об`єктах №№ 1,2 па фуфайці (футболці), вилученій у потерпілої ОСОБА_10 , наданій на дослідження, знайдено кров людини, виявлено антиген В та ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи крові АВ0. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речовому доказі та групову характеристику крові осіб, які проходять за ознаками кримінального правопорушення, можна сказати, що походження цих слідів крові можливе від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі від потерпілої ОСОБА_10 . Даних за походження цих слідів крові від підозрюваного ОСОБА_8 не одержано (а.с.137-139);

- висновок експерта № 245 від 28.03.2024 з якого судом встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВ0. Вона відноситься до категорії невидільників (se), що встановлено дослідженням зразка її слини (а.с. 141-142);

- висновок експерта № 246 від 28.03.2024 з якого судом встановлено, що кров підозрюваного ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВ0. Він є видільників (se) властивих йому групових антигенів А та Н, що встановлено дослідженням зразка його слини (а.с. 144-145);

- висновок експерта № 109 від 15.04.2024 з якого встановлено, що згідно даних «Висновку експерта № 245» від 28.03.2024 судово-медичної експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології обласного комуналь¬ного закладу «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кров потерпілої ОСОБА_11 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-A та супутнім антиге¬ном Н ізосерологічної системи крові АВО». Згідно даних «Висновку експерта № 246» від 28.03.2024 судово-медичної експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології обласного комуналь¬ного закладу «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» кров підозрюваного ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізо¬серологічної системи крові АВО». При судово-медичній експертизі змивів з обох рук ОСОБА_8 (об. №№ 1,2) виявлена кров людини, епітеліальні ядерні клітини та інші тканини тіла людини не знайдені. Статева належність крові не встановлена через відсутність в препаратах клітин крові, необхідних для даного виду дослідження. При визначенні групової належності слідів крові об`єктах №№ 1.2 виявлені антигени А та В ізосерологічної системи крові АВО. Отже, враховуючи отримані результати досліджень, групову характеристику осіб, що про¬ходять но кримінальному провадженню та обставини справи приходжу до висновку, що по¬ходження крові в змивах з обох рук ОСОБА_8 можливо від особи (осіб) любої статі, в крові якої (яких) містяться антигени А та В, в тому числі при змішуванні крові потерпілої ОСОБА_9 з кров`ю ОСОБА_8 (у випадку наявності у останнього тілесних ушкоджень, що могли привести до зовнішньої кровотечі) (а.с.156-158);

- протокол огляду предмету від 23.04.2024 та відеозапису з яких встановлено, що зафіксовано телефонну розмову диспетчера лінії «102» та диспетчера екстреної медичної допомоги, а саме повідомлення, що за адресою АДРЕСА_1 побито жінку, 29 років, а також виявлено інформацію як ОСОБА_8 телефонував на 102 та просив приїхати за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.161-163);

- карту виїзду екстреної медичної допомоги № 315 від 15.03.2024 з якої встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 був виклик, причина побиття ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: ЗЧМТ, забій головного мозку, забійна рана завушної ділянки зліва (а.а.167);

- протокол огляду предмету від 22.04.2024 та відеозапис якими зафіксовано телефонну розмову диспетчера швидкої допомоги, а саме повідомлення, що за адресою АДРЕСА_1 помирає жінка ОСОБА_9 , 29 років (а.с.169-173).

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, потерпілої та письмові докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів відноситься критично до доводів обвинуваченого ОСОБА_8 , про те, що умислу наносити потерпілій ударів в нього не було та насправді відбувся нещасний випадок в ході якого потерпіла сама впала зі стільця та отримала травму голови.

Як з пояснень обвинуваченого і потерпілої, які ті надавали в суді першої інстанції так і із окремих письмових доказів, зокрема з протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 (а.с. 91) чітко слідує те, що обвинувачений в ході розпивання спиртних напоїв та побутової сварки, умисно завдав потерпілій неодноразові тілесні ушкодження, в тому числі і в область життєво важливого органу голови.

Ні достовірність пояснень ні письмових доказів обвинувачений в апеляційній скарзі під сумнів не ставить та не вказує жодних причин того, чому їм не слід довіряти чи визнати їх неналежними чи не допустимими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що зміна позиції обвинуваченого ОСОБА_8 , де в суді першої інстанції він повністю визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, а далі, після ухвалення відносно нього обвинувального вироку, вирішив змінити свою позицію наголошуючи на нещасному випадку, направлена на применше своєї вини та бажання уникнути справедливого покарання.

Тому, підстав ставити під сумнів правильність встановлених судом фактичних обставин справи, доведеності вини обвинуваченого та правильності правової кваліфікації його дій судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то тут слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обирати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Судова дискреція (судовий розсуд) є інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити менш суворий вид покарання або більш суворий в межах санкції статті. А у випадках, коли санкція статті передбачає тільки один вид покарання, суд наділений функцією обирати розмір цього покарання. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначення передбаченого законом покарання, яке б сприяло його меті та було достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог суд першої інстанції дотримався.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України покарання, суд першої інстанції врахував пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та відносно особи, з якою ОСОБА_8 перебуває у сімейних та близьких відносинах.

Також судом враховано те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується негативно, а відповідно до змісту досудової доповіді, про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_8 , складену Конотопським районним відділом філії ДУ Центр пробації в Сумській області, судом встановлено, що ОСОБА_8 має дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже високий рівень небезпеки і його виправлення не можливе без ізоляції від суспільсьва.

Враховуючи встановлені обставини, а також характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що покарання у виді позбавлення волі для ОСОБА_8 буде необхідним та достатнім для його виправлення.

В апеляційній скарзі обвинуваений ОСОБА_8 просив застосувати ст. 69 КК України і призначити йому менш суворе покарання ніж те, що призначив суд першої інстанції 5 років позбавлення волі, оскільки він щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, з потерпілою примирився, вона просила не позбавляти його волі та ціивільног опозову до нього не заявлено.

У відповідь на такі доводи обвинуваченого колегія суддів звертає увагу на санкцію ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до якої, винній у вчиенні цього злочину особі можливе призначення покаарння у виді лише позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

В даному кримінальному провадженні, судом обвинуваченому призначено найнижче покарання визначене в санкції частини вказаної статті КК України. При тому, що обвинувачений ОСОБА_8 вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення умисних злочинів проти власності, із застосуванням насилля та за вчинення кримінальних правопорушень проти громадської безпеки. Обвинувачений не працює, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртним, після чого становиться агресивним, вживає наркотичні речовини, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом епізодичне вживання амфетаміну. Відносини ОСОБА_8 підтримує не з рідними, а з оосбами, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності (а.с. 42). З довідки характеристики ОСОБА_8 за місцем проживання також характеризується виключно з негативної сторони (а.с.31). В апеляційній скарзі ОСОБА_8 свою позицію по фактичним обставинам справи змінив, про що йшлося вище, та що свідчить не про щире каяття обвинуваченого і засудження своїх дій, а про бажання уникнути відповідальності.

Щодо думки потерпілої по мірі покарання для обвинуваченого та відсутності до обвинуваченого цивільного позову, про що наголошував обвинувачений, то ці обставини визнати підставами для задоволення вимог скарги обвинуваченого колегія суддів не може, оскільки вид і міру для винної особи обирає виключно суд на своє внутрішнє переконання, з тим щоб воно було необхідне і достатнє для виправлення винної особи та було попередженням у вчиненні такою особою нових злочинів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне в задоволенні апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити, а вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2024, залишити без зміни, як такий, що повністю відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2024, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а ОСОБА_8 , який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4