ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 766/1114/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/819/499/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: закриття кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Каховського відділу Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_10 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області, якою кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юнаківка Сумського р-ну, Сумської обл., громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Перемога, Джанкойського р-ну, АР Крим, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без визначеного місця реєстрації та проживання не одруженого, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

за обвинуваченням, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 02.05.2023 року), закрите на підставі п. 4 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Витрати на залучення експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи № 264/23 від 16.05.2023 року в розмірі 300,00 гривень віднесено на рахунок держави.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , серед іншого, згідно обвинувального акту обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку (Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 22 квітня 2022 року №2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, внесеними Указом від 15 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, внесеними Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ (останнім продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб), який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку та востаннє Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 02.05.2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 о першій половині доби, діючи між собою спільно і узгоджено, маючи на меті єдиний корисливий умисел, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою на законного збагачення, шляхом пошкодження вікна, проникли до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки умисно, таємно, діючи в умовах воєнного стану, викрали наступне майно: циркуляційний насос «Katran» моделі S/N: 100150597, який був у використанні, знаходився у працездатному стані, вартістю 500 грн., механічні ваги «CLATRONIK» Modell PW 2622, який був у використанні, знаходився у працездатному стані, вартістю 245 грн., електром`ясорубку «ЕЛЬБО» моделі 190, яка була у використанні, знаходилась у працездатному стані, вартістю 940 грн., які належали ОСОБА_13 , після чого розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду, на суму 1685 грн.

05.09.2024 року Херсонським міським судом Херсонської області задоволено клопотання захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_9 про закриття відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального провадження, у зв`язку з набранням чинності 09.08.2024 року Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» за епізодом злочинної діяльності від 02.05.2023 року на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції прокурор подав на неї апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 05.09.2024 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо закриття кримінального провадження за епізодом злочинної діяльності від 02.05.2023 року на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та допущення істотного порушення кримінального процесуального закону.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000874 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КПК України, за епізодом від 02.05.2023, а вартість викраденого ними майна становить 1685 грн.

Для кваліфікації правопорушення, як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 01.01.2023 становив 2684 грн., у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2023 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 2684 грн.

З урахуванням положень ст. 5 КК України, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Разом з тим, зважаючи на спосіб вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 крадіжки за вказаним епізодом, а саме вчинення її з проникненням у житло то такі дії обвинувачених підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України.

Зазначене апелянт мотивує тим, що відповідно ч. 3 ст. 337 КПК України встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 1 ст. 12 КК України).

З огляду на зміст ч. 1 ст. 162 КК України дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище обвинувачених.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК України полягає, зокрема, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи, потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

Зокрема, обвинувачені шляхом пошкодження вікна, проникли до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 з метою заволодіння його майном потерпілого ОСОБА_13 , тобто усвідомлювали, що житло, до якого вони проникли, перебуває у користуванні чужої особи.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вищевказані вимоги КПК України були дотримані судом першої інстанції не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , серед іншого, згідно обвинувального акту обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 02.05.2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 о першій половині доби, діючи між собою спільно і узгоджено, маючи на меті єдиний корисливий умисел, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою на законного збагачення, шляхом пошкодження вікна, проникли до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки умисно, таємно, діючи в умовах воєнного стану, викрали наступне майно: циркуляційний насос «Katran» моделі S/N: 100150597, який був у використанні, знаходився у працездатному стані, вартістю 500 грн., механічні ваги «CLATRONIK» Modell PW 2622, який був у використанні, знаходився у працездатному стані, вартістю 245 грн., електром`ясорубку «ЕЛЬБО» моделі 190, яка була у використанні, знаходилась у працездатному стані, вартістю 940 грн., які належали ОСОБА_13 , після чого розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду, на суму 1685 грн.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Тобто, ст.ст. 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації дій як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09.08.2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з пред`явленого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення (епізод від 02.05.2023 року) вони обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинена з проникненням у житло, а сума викраденого ними майна становить 1685,00 грн.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2022 році - 2684 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тобто, з огляду на викладене, зважаючи на суму майна, викрадення якого інкримінується ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кримінальне провадження відносно них за епізодом крадіжки від 02.05.2023 року, підлягало закриттю.

Разом з тим, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення 02 травня 2023 року таємного викрадення чужого майна (крадіжку) на суму 1685,00 грн, поєднаного з проникненням у приміщення.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України. Однак, оскільки діяння вчинене з проникненням у приміщення, дії обвинувачених підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку з таким.

Так, ч. 3 ст. 337 КПК встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 1 ст. 12 КК України).

З огляду на зміст ч. 1 ст. 162 КК України дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище обвинувачених.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК України полягає, зокрема, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи, потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

Зокрема, обвинувачені шляхом пошкодження вікна, проникли до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 з метою заволодіння його майном потерпілого ОСОБА_13 , тобто усвідомлювали, що житло, до якого вони проникли, перебуває у користуванні чужої особи.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 02.05.2023 року, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Відповідно до ст. 409 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення кримінального процесуального закону є підставами для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвалу суду першої інстанції скасуванню з призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 вересня 2024 року, якою кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000874 від 05.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодом від 02.05.2023 року закрите на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу.

Призначити новий розгляд у Херсонському міському суді Херсонської області кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000874 від 05.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодом від 02.05.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16