печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

27.03.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000126 від 06.06.2024.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, прокурор направила заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 від 06.06.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Прокурор зазначає, що у невстановлений слідством час, проте не пізніше червня 2024 року в офіцера Генерального штабу Збройних сил України ОСОБА_5 , виник протиправний корисливий умисел, спрямований на особисте незаконне збагачення, яке полягало у пособництві службовим особам ТЦК та СП, а також посадовим особам лікувальних закладів в одержанні для себе та третіх осіб неправомірної вигоди за виготовлення фіктивних документів та постановлення діагнозу, що дозволить виключити військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, проте не мають дійсного бажання бути призваними та проходити військову службу та, в яких відсутні визначенні чинним законодавством України на те підстави, з військового обліку у зв`язку із не придатністю до військової служби за станом здоров`я посадовими особами ТЦК та СП.

ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , як пособники в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи у вчинення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 та посадовими особами лікувального закладу дій спрямованих на виготовлення документів з постановленими діагнозами, які виключають проходження військової служби та подальшим виключення із військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05.07.2025 прохали у ОСОБА_6 25 000 доларів США, та у подальшому 13.07.2024 близько 12 год. 40 хв., знаходячись за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, отримали від ОСОБА_7 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 7 000 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 13.07.2024 становить 40,8823 грн. за 1 долар США, тобто складає 286 100, 00 грн.). У подальшому, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію єдиного умислу на пособництво в одержанні обумовленої суми неправомірної вигоди у сумі 25 000 доларів США, 26.03.2025 приблизно о 12 год. 00 хв. знаходячись в ТРЦ «Океан Плаза» у закладі харчування «КFC» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича 76, переслідуючи корисні мотиви, спрямовані на протиправне незаконне збагачення, вчинили усі дії які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, яке не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі щодо отримання від ОСОБА_6 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоду у розмірі 10 000 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 26.03.2025 становить 41,4124 грн за 1 долар США, тобто складає 414 124, 00 грн.).

26.03.2025 протиправна діяльність ОСОБА_8 та ОСОБА_5 припинена співробітниками правоохоронного органу, а останні затримані в порядку ст. 208 КПК України.

26.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

26.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

26.03.2025 старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10. 03.2025 у справі №757/11217/25-к, проведено обшук приміщення за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 .

Під час проведеного обшуку виявлено та вилучено платіжні засоби, а саме купюри номіналом по 100 доларів США, в загальній кількості 173 купюри, на загальну суму 17300 доларів США.

Постановою слідчого від 26.03.2025 вказані кошти визнані речовим доказом.

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставами для накладення арешту, відповідно до вимог КПК, слідчий суддя вважає: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Окрім цього, суд накладає арешт на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя на підставі наданих доказів вважає, що перелічене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема, що у даному випадку майно, визнане речовими доказами, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій,

Таким чином, за встановлених обставин арешт зазначеного майна відповідатиме меті кримінального провадження та виконуватиме завдання такого заходу забезпечення, як арешт майна, що, зокрема, полягає у збереженні речових доказів та відшкодуванні шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов.

У цьому випадку, застосування арешту майна полягає у забороні для осіб, у володінні яких воно знаходиться, відчужувати, користуватись та видозмінювати зазначене майно.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у вказаному конкретному випадку є законним і обґрунтованим та виправданим, так як воно здійснено відповідно до вимог КПК України та з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, судом встановлені підстави для накладення арешту на майно, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даній стадії кримінального провадження для встановлення всіх обставин у справі виправдано втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження та сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

Слідчий суддя у даній ухвалі повністю не наводить зміст документів доданих до клопотання (доказів), оскільки він обмежений таємницею досудового розслідування згоду на розкриття якої слідчим, прокурором йому не надано.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10. 03.2025 у справі №757/11217/25-к, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , а саме: платіжні засоби, купюри номіналом по 100 доларів США, в загальній кількості 173 купюри, на загальну суму 17300 доларів США, що належать ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1