ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/382/25 Справа № 212/999/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2025 року, якою в кримінальному провадженні № 0000074 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного за ч. 4 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

З клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вбачається, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 . На теперішній час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, орган досудового розслідування вважає, що менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не достатні для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2025 року клопотання слідчого задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 30 березня 2025 року.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 негайно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з тим, щоб виконувати цю ухвалу.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_8 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово протягом усього часу домашнього арешту строком до 30 березня 2025 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки на весь строк дії домашнього арешту:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками та експертами у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати через істотні порушення вимог процесуального законодавства та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Вважає помилковим висновок слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зазначає, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведено обгрунтованість підозри по вказаному кримінальному провадженню та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Звертає увагу на неврахування слідчим суддею попередніх судимостей ОСОБА_8 та того, що останній, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в період іспитового строку підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 частини 1 вказаної статті.

Підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Хоча зміст поняття «достатні підстави» не має чіткого законодавчого визначення, аналіз кримінального судочинства свідчить про те, що такими підставами є передбачувана небезпека вчинення обвинуваченим протиправних дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, та дозволять суду на основі закону та внутрішнього переконання зробити висновок про необхідність обрання запобіжного заходу.

У кримінальному судочинстві поняття ризиків передбачає як тактичні ризики, так і конкретні небажані для кримінального провадження наслідки поведінки підозрюваних та обвинувачених.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, тобто заходом кримінального процесуального примусу, оскільки такий захід дає можливість виявляти та зберігати докази, запобігти прогнозованій протиправній поведінці чи унеможливити ухилення від слідства та суду підозрюваного, обвинуваченого. Такий превентивний та забезпечувальний захід спрямований на недопущення можливої протидії з боку підозрюваного, обвинуваченого провадженню у кримінальній справі, та є ефективним засобом коригування його неправомірної поведінки.

Обмежуючи конституційні права підозрюваного у вчиненні злочину, запобіжні заходи виконують позитивну роль, реалізуючи у кримінальному процесі матеріально-правовий принцип крайньої необхідності: завдання меншої шкоди, щоб запобігти більшій шкоді.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2025 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_8 проходив у дворі будинку АДРЕСА_3 , де побачив на лавочці розташованої біля 2-го під`їзду вказаного будинку чорну жіночу сумку, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яку вона залишила без нагляду на лавочці. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на теємне викрадення чужого майна, а саме чорної жіночої сумки, яка належить потерпілій ОСОБА_9 .

В цей же день, приблизно о 16:03 годині, ОСОБА_8 , знаходячись у дворі будинку, який знаходиться за адресою: вулиця Соколовська, буд. 2 в Покровському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно в період воєнного стану з корисливих мотивів, підійшов до лавки та шляхом вільного доступу таємно викрав чорну жіночу сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_9 не представляє, в якій знаходився чорний жіночий гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_9 не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 5000 грн., банківська карта «А-Банк» № НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 .

Приблизно о 16:05 годині, перебуваючи біля буд. 1 по вулиці Соколовська в Покровському районі м. Кривого Рогу, під час огляду жіночої сумки побачив, що в середині неї знаходиться паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я потерпілої ОСОБА_9 та банківська карта «А-Банк» № НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 незаконно заволодів паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 , виданого 9 травня 2024 року та банківською картою «А-Банк» № НОМЕР_1 .

В цей же день, не припиняючи свої злочинні дії ОСОБА_8 прийшов до ТЦ «Терра» за адресою: вул. мікрорайон Зарічний 11 К в Покровському районі м. Кривого Рогу, де діючи повторно в період воєнного стану таємно викрав грошові кошти з банківської карти «А-Банк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_9 шляхом їх зняття з банкоматів на загальну суму 16500 грн.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 була завдана майнова шкода на загальну суму 21500 грн.

Слідчим суддею встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: витягом з ЄРДР, протоколом допиту потерпілої, протоколом огляду місця події; протоколом огляду предмету, постановами про визнання речових доказів та місця їх зберігання, протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу дійшов висновку, що прокурор довів існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність заявлених ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з викладеним в ухвалі слідчого судді висновком про існування вказаних в клопотанні прокурора ризиків, а саме: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Водночас судова колегія не може погодитись з висновком слідчого судді про недоведення стороною обвинувачення обставин, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 194 КПК України - недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя не достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України.

Так, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 лютого 2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, та на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2024 року звільнений від відбування покарання у зв`язку з усуненням карності діяння вважається засудженим за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 лютого 2023 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки. Маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в період іспитового строку, через нетривалий час повторно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде гарантувати виконання ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.

Наявність у підозрюваного брата, з яким він проживає та має міцні соціальні зв`язки, не спростовує і не зменшує ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованих злочинів свідчить про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час існують, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання підозрюваного під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою.

Разом з тим, в пункті 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її третього пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06.11.2007, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangourasv. Spain).

Положення кримінального процесуального закону та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) особливий характер справи; 3) майновий стан підозрюваного; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) масштаб його фінансових операцій; 6) даних про особу підозрюваного; 7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; 8) «професійне середовище» підозрюваного; 9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання; 10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням встановлених ризиків та даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , для гарантування виконання покладених на нього обов`язків, останньому необхідно визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням особи ОСОБА_8 застава у зазначених межах здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, колегія суддів вважає за необхідне покласти на нього відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2025 року, якою у кримінальному провадженні № 0000074 відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області подане у кримінальному провадженні № 0000074, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України, задовольнити частково.

Обрати стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 березня 2025 року включно, в межах строків досудового розслідування.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_8 розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною особою або юридичною особою на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу в розмірі визначеному в цій ухвалі, у національній грошовій одиниці за реквізитами:

Одержувач: Дніпровський апеляційний суд

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 42270629

Банк отримувача: ДКСУ м. Київ

Код банку отримувача (МФО): 820172

Рахунок отримувача: UA1086699

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з під варти, покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;

2) не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) не спілкуватися зі свідками з приводу цього кримінального провадження;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді