Справа №751/1703/25
Провадження №1-кс/751/536/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 000409 від 23 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2025 року до Новозаводського районного суд міста Чернігова надійшло клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000409 від

23 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, накладеного на мобільний телефон марки «REDMI» моделі «23021RAA2Y», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою біло-синього кольору з написом НОМЕР_3 та сім-картою біло-червоного кольору з написом 84.

Із клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 000409 від 23 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

04 грудня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою:

АДРЕСА_1 , вилучено, у тому числі належний ОСОБА_3 мобільний телефон марки «REDMI» моделі «23021RAA2Y», сірого кольору, в середині якого знаходиться дві сім-карти з написом на поверхні НОМЕР_3 біло-синього кольору та

сім-карта з написом на поверхні НОМЕР_4 біло-червоного кольору, Imei 1: НОМЕР_1 та Imei 2: НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11 грудня 2023 року на зазначений мобільний телефон накладено арешт.

Обґрунтовуючи клопотання, ОСОБА_3 указує на те, що з часу вилучення його мобільного телефону та накладення на нього арешту пройшло більше 14 місяців і на день подання клопотання органом досудового розслідування виконані всі необхідні слідчі дії з метою виявлення та фіксування даних, які б свідчили про відповідність інформації, яка міститься у мобільному телефоні, критеріям, визначеним у статтях 98, 170 КПК України, і такі дані відсутні, а тому відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив доводи на підтримання свого клопотання та зазначив, що на даний час необхідності у такому заході забезпечення кримінального провадження, як арешт та подальше позбавлення його права володіти і користуватись його майном, відсутні.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та проти його задоволення не заперечує.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення , у тому числі, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Заборона або обмеження користування, розпорядженням майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000409 від 23 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно з протоколом обшуку від 04 грудня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено, у тому числі належний ОСОБА_3 мобільний телефон марки «REDMI» моделі «23021RAA2Y», сірого кольору, в середині якого знаходиться дві сім-карти з написом на поверхні НОМЕР_3 біло-синього кольору та сім-карта з написом на поверхні НОМЕР_4 біло-червоного кольору, Imei 1: НОМЕР_1 та Imei 2: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 05 грудня 2023 року зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11 грудня 2023 року на зазначений мобільний телефон накладено арешт.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи всі обставини даної справи, зумовлені характерними особливостями використання арештованого майна і фактичного проведення з ним необхідного обсягу слідчих дій та не встановленням відомостей, які можуть бути доказами під час судового розгляду, беручи до уваги розумність та співрозмірність подальшого, застосованого судом, обмеження права власності власника відповідного майна завданням кримінального провадження і негативні наслідки вказаного арешту для останнього, з метою недопущення порушення його права на мирне володіння майном слідчий суддя не вбачає даних, які б указували на доцільність продовження застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на мобільний телефон марки «REDMI» моделі «23021RAA2Y», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою біло-синього кольору з написом НОМЕР_3 та сім-картою біло-червоного кольору з написом НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 26, 98, 131, 170, 171, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11 грудня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 000409 від 23 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, на мобільний телефон марки «REDMI» моделі «23021RAA2Y», сірого кольору,

IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою біло-синього кольору з написом НОМЕР_3 та сім-картою біло-червоного кольору з написом 84, передавши майно власнику ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1