№ провадження 1-в/646/5/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 про приведення вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024,

в с т а н о в и в:

Захисник адвокат ОСОБА_3 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова із клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон №3886-ІХ).

У поданому клопотанні захисник просить суд звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022, оскільки після набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 відбулася декриміналізація крадіжок, за якими вартість викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказаний Закон має зворотну дію у часі, оскільки поліпшує становище засудженої особи.

Захисник ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 за вчинення крадіжки майна вартістю 1000,00 грн., тобто менше двох розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який встановлено на момент вчинення відповідного діяння.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_4 підтримали вимоги клопотання та просили вказане клопотання задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву у якій проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

19 вересня 2023 року Ленінським районним судом м. Харкова ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цим же вироком постановлено: вирок Київського районного суду м. Полтави віл 30.06.2022 року, яким засуджено ОСОБА_4 , виконувати самостійно.

11 липня 2024 року Харківським апеляційним судом постановлено вирок, відповідно якому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. На підставі ч. 1 ст. 71 та ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного Харківським апеляційним судом, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2022 року у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років, та остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який виконувати самостійно.

Вирок набрав законної сили 11 липня 2024 року.

ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який було вчинено 03.06.2023, за яким вартість викраденого майна складала 1000 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Станом на 01 січня 2023 року (в якому було вчинено кримінальне правопорушення) прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, кримінально караними залишаються крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2023 році, якщо вартість майна предмету кримінального правопорушення становить більше 2684 грн..

З огляду на викладене, крадіжка ОСОБА_4 03.06.2023 майна на суму 1000 грн, за вчинення якого його було засуджено вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно, наразі не можуть вважатися кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість цього майна не перевищує граничної вартості майна, за заволодіння яким наразі передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 , необхідно звільнити від призначеного покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 роки.

За таких обставин, клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 є законним та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 роки, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим, що перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1