Справа № 134/219/21
Провадження №11-кп/801/188/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 06.11.2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до засудження жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого:

-11.09.2019 Піщанським районним судом Вінницької області за ст.ст. 289 ч.1, 185 ч.1, 70 ч.1, 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік та штрафу у розмірі 850 гривень.

- 03.05.2023 Вінницьким апеляційним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.1, 122 ч.1, 70 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі;

- ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року на підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнений від покарання згідно вироку Вінницького апеляційного суду від 03.05.2023 року в частині призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року обмеження волі, в зв"язку з виключенням з вироку посилання на ч.1 ст. 70 КК України вважається засудженим вироком Вінницького апеляційного суду від 03.05.2023 року за ч.1 ст. 122 КК України до двох років обмеження волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 06.11.2024 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 06.11.2024 скасувати та задоволити клопотання про застосування до нього вимог ст.81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 мотивовано тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, враховуючи те, що він відбув тривалий термін покарання, довів своє виправлення, просив застосувати відносно нього ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала є законною та обгрунтованою, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений 03.05.2023 Вінницьким апеляційним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.1, 122 ч.1, 70 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року на підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнений від покарання згідно вироку Вінницького апеляційного суду від 03.05.2023 року в частині призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року обмеження волі, в зв"язку з виключенням з вироку посилання на ч.1 ст. 70 КК України вважається засудженим вироком Вінницького апеляційного суду від 03.05.2023 року за ч.1 ст. 122 КК України до двох років обмеження волі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та врахував, що ОСОБА_6 , в державну установу «Крижопільський виправний центр (№113)» прибув 19.06.2023 року, де за час відбування покарання в установі характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався шість разів, але стягнення погашені встановленому законом порядку та один раз заохочувався, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, має достатній рівень необхідних навичок, не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці, працевлаштувався тільки в січні 2024 року згідно строкового трудового договору №14-24 від 15.01.2024 в майстерні установи, надалі згідно строкового трудового договору №183-24 від 21.06.2024 по 31.07.2024, згідно строкового договору № 44-24 від 03.08.2024 працевлаштований по теперішній час.

Станом на час розгляду клопотання засуджений відбув 1/2 строку покарання.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 відсутні.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Відповідно ч.2 ст.81 КК України враховується сумлінна поведінка і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання, оцінюються всі факти, які можуть свідчити про виправлення засудженого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого ОСОБА_6 за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці останній ще не довів свого виправлення.

Те, що засуджений ОСОБА_6 працевлаштований, дотримується режиму відбування покарання є недостатніми для доведення ним свого виправлення, це лише класифікує його, як особу, яка бажає виправитися і має до цього всі можливості та не свідчать про їх достатність для висновків про виправлення засудженого та про наявність підстав для звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком, що застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Керуючись ст. ст. 405,407,409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 06.11.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Судове рішення оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4