Провадження №1-кп/522/3554/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000793, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2024 року, на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця реєстрації, раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого

ТОВ «НоваПей» - ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_3

адвокатів - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 року N?451/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року N?2102-IХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року N?133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року N? 2119-IХ, Указом від 18.04.2022 року N? 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 N? 2212-IХ, Указом від 17.05.2022 року N? 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року N? 2263-IX, та Указом від 12.08.2022 року N? 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року N? 2500-IХ), Указом Президента України N? 757 від 07.11.2022 року, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року N? 2738-IХ, Указом Президента України N? 58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року N? 8419-IХ, указом Президента України N? 254/2023 від 01.05.2023 року затвердженого Законом України N?3057-IX від 02.05.2023 року, Указом Президента України N? 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України N? 3275-IХ від 27.07.2023, Указом Президента України N? 734/2023 від 06.11.2023 року, затвердженим Законом України N? 3429-IХ від 08.11.2023, Указом Президента України від 05.02.2024 року затвердженим Законом України N? 3564-IX від 06.02.2024 року, Указом Президента України від 06.05.2024 року затвердженим Законом України N? 3684-IX від 08.05.2024 року, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 року затвердженим Законом України N? 3891-IX від 23.07.2024 року якими продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, тобто до 09 листопада 2024 та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» N? 2117-IХ від 03.03.2022 року. ОСОБА_3 у період часу із 15.08.2024 року по 10.10.2024 року працював на посаді фахівця (оператора) мобільної групи відділення «Нової пошти» N?9, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, будинок №18, де по сумісництву розташований пункт надання фінансових послуг (ПНФП) N?16019 ТОВ «НоваПей».

Маючи скрутне фінансове положення та певні боргові зобов`язання, у ОСОБА_3 виник злочинний намір на вчинення крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, визначив об`єктом свого злочинного посягання грошові кошти, які перебували на рахунку ПНФП N?16019, заздалегідь будучи обізнаним у роботі програмного забезпечення ТОВ «НоваПей», та використовуючи логіни та паролі ключів користувачів - касирів зазначеного ПНФП, а також готівкових грошових коштів, які знаходились в сейфі ПНФП.

Надалі, з метою реалізації свого наміру, розуміючи протиправність своїх дій, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, у період часу приблизно з 15.08.2024 року по 10.10.2024 року, без відома касирів, які перебували на змінах у різні дні, користуючись їх логінами та паролями, здійснював вхід до платіжної системи пункту надання фінансових послуг (ПНФП) N?16019 ТОВ «НоваПей», звідки перераховував грошові кошти, які перебували на рахунку ПНФП N?16019 ТОВ «НоваПей» на власний платіжний рахунок, який відкрито у ТОВ «НоваПей», та до якого прив?язана платіжна картка N? НОМЕР_1 на його ім?я, після чого переводив грошові кошти на власні рахунки банківських карток N? НОМЕР_2 , N? НОМЕР_3 та N? НОМЕР_4 .

Отже, здійснивши в загальній кількості 20 операцій по перерахунку грошових коштів на різні суми з акаунтів різних касирів пункту надання фінансових послуг (ПНФП) N?16019 ТОВ «НоваПей», ОСОБА_3 заволодів таким чином грошовими коштами на суму 261 000 гривень.

Крім того, у цей же проміжок часу, а саме приблизно з 15.08.2024 року по 10.10.2024 року, маючи необмежений доступ до ключа від сейфу, в якому зберігались готівкові грошові кошти, пункту надання фінансових послуг (ПНФП) N?16019 ТОВ «НоваПей», реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх злочинних дій та настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його злочинні дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, викрав із зазначеного сейфу грошові кошти в сумі 268 973 грн. 70 коп. У подальшому, викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій стороні ТОВ «НоваПей» матеріальний збиток на загальну суму 529 973 грн. 70 коп.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті, та визнав цивільний позов у сумі 429 973 грн. 70 коп.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, що він позитивно характеризується за місцем проживання, та навчання, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він раніше не судимий, задовільний стан здоров`я його батька ОСОБА_8 , що підтверджується медичною випискою за №382, та задовільний стан здоров`я його матері ОСОБА_9 , що підтверджується медичною випискою за №1337/680, що матеріальна шкода потерпілому частково відшкодована.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що із метою запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, та з метою його виправлення йому необхідно призначити покарання без ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, та додаткові обов`язки, передбачені п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 17.10.2024 року до 23.12.2024 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

До судового розгляду указаного обвинувального акту представник потерпілого ТОВ «НоваПей» - ОСОБА_5 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із цивільним позовом про стягнення на користь ТОВ «НоваПей» із обвинуваченого ОСОБА_3 майнової шкоди у розмірі 429 973 грн. 70 коп.

Суд вважає, що цивільний позов представника потерпілого та цивільного позивача ТОВ «НоваПей» - ОСОБА_5 у частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 429 973 грн. 70 коп. є обґрунтованим, та доведеним, тому на підставі ст.1166 ЦК України цей позов підлягає задоволенню частково, із урахуванням квитанції №103 від 20.12.2024 року про часткове відшкодування указаним обвинуваченим потерпілому та цивільному позивачу ТОВ «НоваПей» майнової шкоди у розмірі 10 000 грн. (розрахунки: 429 973 грн. 70 коп. 10 000 грн. = 419 973 грн. 70 коп.), тому підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого, та цивільного позивача ТОВ «НоваПей» матеріальної шкоди у сумі 419 973 грн. 70 коп.

На підставі ст.174 КПК України суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, який був накладений, згідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 8.11.2024 року на речові докази, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Відповідно до ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України необхідно застосувати спеціальну конфіскацію, та речові докази у кримінальному провадженні належний на праві власності обвинуваченому ОСОБА_3 , а саме мобільний телефон "Samsung A21s" imei: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , з сім-картою мобільного оператора "Київстар" N? НОМЕР_7 , які були використані як засоби, та знаряддя вчинення кримінального правопорушення указаним обвинуваченим конфіскувати на користь держави України.

Питання про долю речового доказу, а саме диску із відеозаписом, суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, ст.ст.100,124, 174, 331, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі - 5 / п`ять/ років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 23.12.2024 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, та звільнити його з-під варти у залі суду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 8.11.2024 року, а саме на мобільний телефон "Samsung A21s" imei: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , з сім-картою мобільного оператора "Київстар" N? НОМЕР_7 .

До речових доказів: мобільного телефону "Samsung A21s" imei: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , з сім-картою мобільного оператора "Київстар" N? НОМЕР_7 застосувати спеціальну конфіскацію, в порядку ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, та конфіскувати зазначені речові докази на користь держави України.

Речовий доказ диск із відеозаписами зберігати у матеріалах кримінального провадження

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.10.2024 року до 23.12.2024 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Цивільний позов представника потерпілого та цивільного позивача ТОВ «НоваПей» - ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого та цивільного позивача ТОВ «НоваПей» у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 419 973 /чотириста дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят три/ грн. 70 /сімдесят/ коп.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд. Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

23.12.2024