Справа №295/4322/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання начальника СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000114 від 26.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 за погодження з процесуальним керівником звернулася до суду з клопотання, в якому зазначено, що досудовим слідством встановлено, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 04.11.2024 ОСОБА_4 , призвано по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу, та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №316 від 05.11.2024 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого механіка відділення обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи неодноразово раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень, з попередніх судимостей належних висновків не зробив, та вчинив нові умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 25.03.2025 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , на автомобілі марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 приїхав до сільського клубу, що розташований по вулиці Шкільній, 19 в с. Піски, Житомирського району Житомирської області, де під час відпочинку зі своїми знайомими, він зустрів раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між якими, на ґрунті триваючих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , у вказаний день, час та місці, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, умисно кулаком наніс два удари в обличчя та два удари в правий бік тулуба неповнолітнього ОСОБА_5 , таким чином спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на нижній повіці правого ока, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, у ОСОБА_4 , який перебував поблизу сільського клубу, що розташований по вулиці Шкільній, 19 в с. Піски, Житомирського району Житомирської області, у цей же день, 25.03.2025, близько 20 год. 50 хв., з надуманих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне позбавлення волі людини, ОСОБА_4 , у вищевказаний день, час та місці, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, підійшов до свого автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 , де відчинив багажник, та в подальшому своїми руками схопив за одяг неповнолітнього ОСОБА_5 та заштовхнув останнього до багажника автомобіля, зачинивши його, позбавивши таким чином останнього волі, а саме фізичної свободи, особистої недоторканості, а також вільного вибору місця знаходження, можливості вільно пересуватися на власний розсуд, чим порушив основні права, свободи та загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина, у тому числі закріплені статтею 33 Конституції України, якою гарантується свобода пересування.

26.03.2025 під час проведення огляду місця події, а відкритої ділянки місцевості, що розташована в с. Піски, , Житомирського району Житомирської області за координатами 50.11232, 28.46092, де виявлено транспортний засів марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 в кузові червоного кольору. Під час проведення огляду місця події виявлено, що передня водійська дверцята вказаного автомобіля відчинена, та в подальшому працівниками поліції здійснено змиви за допомогою стерильного марлевого тампону, просякнутого дистильованою водою із даного автомобіля, а саме: змив з поверхні багажника, який упаковано до паперового конверту №1; змив із замикаючого пристрою багажника автомобіля, який поміщено до паперового конверту №2; змив із керма автомобіля, який поміщено до паперового конверту №3; змив із внутрішньої ручки лівих водійських дверцят, який поміщено до паперового конверту №4, змив із важеля коробки передач, який поміщено до паперового конверту №5; змив із внутрішньої ручки правих передніх (пасажирських) дверцят, який поміщено до паперового конверту №6. Транспортний засіб марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 вилучено до відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області.

Разом з цим встановлено, що транспортний засіб марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , та користувачем зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 .

В подальшому, змиви з автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 (змив з поверхні багажника, який упаковано до паперового конверту №1; змив із замикаючого пристрою багажника автомобіля, який поміщено до паперового конверту №2; змив із керма автомобіля, який поміщено до паперового конверту №3; змив із внутрішньої ручки лівих водійських дверцят, який поміщено до паперового конверту №4, змив із важеля коробки передач, який поміщено до паперового конверту №5; змив із внутрішньої ручки правих передніх (пасажирських) дверцят, який поміщено до паперового конверту №6.) та автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, так як вони можуть містити інформацію, що має вагоме значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, та може слугувати доказом причетності невстановленої особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

В судове засідання начальник СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 не з`явилася, в прохальній частині клопотання просить проводити розгляд справи без участі, просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо задоволення клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника та третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1