У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Житомірі, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000050.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

захисник - ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 18.01.2024 р. включно, з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року, зі зменшенням розміру застави до 650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 968 200 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Захисник зазначає, що жоден ризик, зазначений у клопотанні, не доведений, оскільки клопотання заявлено формально, без долучення жодних доказів на підтвердження ризиків та необхідності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, одружений, має сина, проходить службу в Збройних силах України, позитивно характеризується, як за місцем мешкання, так і служби, має тяжкі захворювання.

За наведених обставин, на думку захисника, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 1 968 200 грн., є занадто тяжким запобіжним заходом.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що з введенням на території України воєнного стану та оголошення загальної мобілізації з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, з метою незаконного збагачення та одержання матеріальних благ, задумав вчинення тяжких злочинів, а саме одержання неправомірної вигоди за сприяння військовозобов`язаним особам уникнути мобілізації.

При цьому, ОСОБА_5 , в силу зайнятої посади, а саме начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно обізнаний про знищення картотек військовозобов`язаних у зв`язку з тимчасовою окупацією частини Херсонської області, а також з порядком проведення мобілізації та вичерпним переліком підстав виключення з військового обліку.

Так, за задумом ОСОБА_5 реалізація злочинного плану полягала у внесенні недостовірних відомостей до військово-облікових документів військовозобов`язаних осіб до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з подальшим виключенням з військового обліку.

Усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне збагачення та одержання неправомірної вигоди за сприяння у виключенні з військового обліку і з метою унеможливлення викриття його протиправної діяльності правоохоронними органами, потребує залучення інших осіб, які будуть діяти за вказівками організатора та будуть об`єднані загальною метою одержання незаконного прибутку, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.05.2024 р., з метою підшукання військовозобов`язаних осіб, які мають бажання за надання неправомірної вигоди уникнути мобілізації, та одержувати неправомірну вигоду для передачі йому, вирішив залучити раніше знайомих, підполковника ОСОБА_9 , який перебуває на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , провідного спеціаліста 1 категорії з питань військового обліку та реєстрації місця проживання Центра надання адміністративних послуг» Музиківської об`єднаної територіальної громади Херсонської області (далі - ЦНАП Музиківської ОТГ) ОСОБА_10 , оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_11 , які також є службовими особами, яким довів деталі протиправної діяльності, переслідуючи корисливі мотиви, які в свою чергу дали свою добровільну згоду на участь у зазначеній протиправній діяльності, що виразилось у їх подальших активних діях, направлених на досягнення мети незаконного прибутку.

27.04.2024 р. ОСОБА_12 , будучи військовозобов`язаним, під час зустрічі з ОСОБА_10 , в ході розмови, дізнався від останньої, що вона, через свого знайомого в ІНФОРМАЦІЯ_4 , за необхідності, за грошову винагороду у розмірі 7 000 доларів США може виключати військовозобов`язаних осіб зареєстрованих на території Херсонського району, з військово обліку, а саме - визнавати непридатним для проходження військової служби під час дії правового режиму військового стану. На що ОСОБА_12 поцікавився можливістю зняти його, як моряка, та його товариша ОСОБА_13 з військового обліку.

ОСОБА_10 повідомила про необхідність відправити їй на телефон фотографії документів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щоб вона, разом з особою з ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочала процес їх виключення з військового обліку.

Надалі, 01.05.2024 р. ОСОБА_12 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 , діючий з невстановленими особами вчиняє дії, направлені на отримання від військовозобов`язаних осіб неправомірної вигоди за вирішення питання про списання їх з військового обліку як осіб, що непридатні для подальшого проходження військової служби, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів і в подальшому діяв під їх контролем.

04.06.2024 р. ОСОБА_10 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою с. Музиківка Херсонського району Херсонської області, вул. 40 Років Перемоги, 18, повідомила ОСОБА_12 , щоб останній надав їй документи свого товариша ОСОБА_13 , з метою його перевірки по базам даних ІНФОРМАЦІЯ_6.

25.06.2024 р. ОСОБА_10 , перебуваючи біля адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою АДРЕСА_2 повідомила ОСОБА_12 , що їй потрібні документи його товариша ОСОБА_13 , а саме, тимчасове посвідчення (замість військово квитка), 2 фотокартки, довідки від лікаря про хворобу, а також грошові кошти в сумі 7 000 доларів США. Після чого ОСОБА_10 зустрінеться зі своїм знайомим, якому передасть вказані документи та кошти, з метою виключення ОСОБА_13 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час дії військово стану, чим саме підтвердила свій умисел на отримання неправовірної вигоди.

07.08.2024 р. о 12.58 год. ОСОБА_12 , перебуваючи в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою с. Музиківка Херсонського району Херсонської області, вул. 40 Років Перемоги, 18, а саме в службовому кабінеті ОСОБА_10 , на виконання незаконних вимог останньої, передав їй грошові кошти в сумі 7 000 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_13 20.10.2005 р. ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Того ж дня, о 14.24 годин ОСОБА_10 , за допомогою мобільного месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_2 надіслала фото, тимчасового посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_13 20.10.2005 р. ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 на його мобільний месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_3 .

Того ж дня о 15.59 год. ОСОБА_10 , знаходячись біля свого місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , сіла до автомобіля марки «Dacia Duster», реєстраційний номер НОМЕР_4 , за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , де вході розмови передала останньому частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_12 в сумі 5 500 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військового квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_13 від 20.10.2005 р. ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20.10.2005 р.), з метою виключення ОСОБА_13 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

ОСОБА_9 , того ж дня, перебуваючи на своєму автомобілі марки «Dacia Duster», реєстраційний номер НОМЕР_4 , направився до місця мешкання ОСОБА_5 , а саме до двору будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , де о 16.28 год. зустрівся з останнім, якому передав частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_10 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20.10.2005 р., з метою виключити ОСОБА_13 з військового обліку, а саме визнання останнього непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

В подальшому, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16.09.2024 р. для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 вніс штампи, печаті та записи у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20.10.2005 р., про визнання ОСОБА_13 непридатним до служби та виключення з військового обліку датовані 05.12.2007 р.

Виконавши всі необхідні дії, а саме внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20.10.2005 р., про визнання ОСОБА_13 непридатним до військової служби та виключення з військового обліку ОСОБА_5 повернув ОСОБА_9 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20.10.2005 р.

В той же час, в невстановленому місці та час, але не пізніше 15.09.2024 р. для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_9 надав вказівку оператору відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшому солдату ОСОБА_11 за частину неправомірної винагороди внести відомості про зняття з військового обліку громадянина ОСОБА_13 в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних.

На виконання наданої ОСОБА_9 вказівки, ОСОБА_11 в невстановленому місці та час, але не пізніше 15.09.2024 р., з метою унеможливлення викриття його протиправних дій щодо внесення неправдивих відомостей до Єдиного державного реєстру призовників передав копії документів та попросив оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_14 внести відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_13 з військового обліку в Реєстр.

15.09.2024 р. ОСОБА_14 , який не був обізнаний зі злочинним умислом ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та інших учасників групи, використовуючи електронний цифровий підпис з посиленим сертифікатом відкритого ключа вніс відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_13 з військового обліку в Реєстр.

Після внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20.10.2005 р. до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, про визнання ОСОБА_13 непридатним до військової служби, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16.09.2024 р., ОСОБА_9 повернув вказане тимчасове посвідчення ОСОБА_10

16.09.2024 р. ОСОБА_10 , перебуваючи в адміністративній будівлі «ЦНАП Мкзиківської ОТГ», за адресою: с. Музиківка Херсонського району Херсонської області, вул. 40 Років Перемоги, 18, в своєму службовому кабінеті передала ОСОБА_12 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 20.10.2005 р. за раніше отриману неправомірну вигоду в сумі 7 000 доларів США, в якому внесенні відмітки про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

25.09.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

26.09.2024 р. слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22.11.2024 р. з визначенням застави у розмірі 850 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 573 800 грн.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , тяжкістю кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів та неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання останнього під вартою, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, характер та обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали, необхідність проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням даних про особу підозрюваного, його майнового стану, зважаючи на те, що, з часу застосування запобіжного заходу, підозрюваним не внесений визначений попередньою ухвалою слідчого судді розмір застави, слідчий суддя вважав за можливе зменшити розмір застави до 650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з одного боку утримує підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення захисника, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали надані судом, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до правової позиції, сформованої ЄСПЛ, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Суд вказав, що сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передбачати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при продовженні запобіжного заходу.

Продовження строку дії запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, виходячи з обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, та можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Оцінюючи наявність ризику знищення, сховання або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вказаного кримінального провадження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_5 підтримує контакти зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак може мати опосередкований доступ до документів вказаного центру, що свідчить про існування вказаного ризику.

З огляду на встановлені органом досудового розслідування обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який вчинений за допомогою інших осіб, а також зважаючи на досвід роботи, посаду яку він обіймав та наявні зв`язки в ІНФОРМАЦІЯ_4 , ризик незаконного впливу на свідків, або інших осіб, які є працівниками вказаного центру, також має місце.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, на переконання апеляційного суду, не доведений, з огляду на те, що органом досудового розслідування, як відносно підозрюваного ОСОБА_5 , так і інших можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб, здійснюється ряд слідчих дій направлених на документування протиправної діяльності та встановлення обставин можливо вчиненого кримінального правопорушення, а відтак ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є маловірогідним.

Отже, з урахуванням тяжкості і обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя ретельно дослідив й доводи клопотання слідчого відносно обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, зокрема необхідністю розсекречення матеріалів досудового розслідування, призначення та отримання вже призначених висновків експертів, отримання доступу до інформації, яка перебуває у операторів мобільного зв`язку, встановлення інших ймовірно причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб, виконання вимог ст. 290 КПК України та інших слідчих (розшукових) дій.

Перевіривши мотиви прийнятого судового рішення, апеляційний суд установив, що при вирішенні питання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу, конкретні обставини кримінального провадження та особу підозрюваного, вимоги закону та існуючу практику Європейського Суду з прав людини.

Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України від 16.05.2013 р., яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, правових підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не має, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3