В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 Справа №607/24107/24 Провадження №1-кп/607/2141/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 за №0000074, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Харків, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, фізична особа-підприємець, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 (бере участь дистанційно),

захисника - адвоката ОСОБА_5 (бере участь дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, 03.04.2024 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в денний період часу, приблизно з 12 год 18 хв до 13 год 15 хв, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення і отримання незаконних (неконтрольованих Державою) доходів, не маючи ліцензії (дозволу) Національного банку України, надав послуги з обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей шляхом використання забороненої платіжної системи «WebMoney Transfer», при цьому порушив положення наступних законів України:

Закону України «Про платіжні послуги» та «Положення про випуск електронних грошей та здійснення платіжних операцій з ними», що затверджено Постановою Правління Національного банку України № 210 від 29.09.2022, якими визначено правові вимоги щодо випуску та використання електронних грошей в Україні.

Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги»:

ст. 1:

- п. 14 електронні гроші - одиниці вартості, що зберігаються в електронному вигляді, випущені емітентом електронних грошей для виконання платіжних операцій (у тому числі з використанням наперед оплачених платіжних карток багатоцільового використання), які приймаються як засіб платежу іншими особами, ніж їх емітент, та є грошовим зобов`язанням такого емітента електронних грошей;

- п. 27 комерційний агент - юридична особа або фізична особа-підприємець, яка діє від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок особи, яку вона представляє під час надання платіжних послуг на підставі відповідного договору;

- п. 28 користувач платіжних послуг (далі - користувач) - фізична особа або юридична особа, яка отримує чи має намір отримати платіжну послугу як платник або отримувач (або обидва одночасно) та/або є власником електронних грошей (цифрових грошей Національного банку України), а в разі надання послуг банком - клієнт банку;

ст. 10:

- п. 1 до надавачів платіжних послуг належать: 1) банки, філії іноземних банків (далі - банки); 2) платіжні установи (у тому числі малі платіжні установи); 3) філії іноземних платіжних установ; 4) установи електронних грошей; 5) фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг; 6) оператори поштового зв`язку; 7) надавачі нефінансових платіжних послуг; 8) Національний банк України; 9) органи державної влади, органи місцевого самоврядування;

- п. 2 надавати платіжні послуги мають право лише особи, зазначені у частині першій цієї статті;

- п. 3 особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону та за умови включення до Реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом;

- п. 13 особи, які здійснюють діяльність без ліцензії та/або включення до Реєстру, якщо така авторизація діяльності вимагається відповідно до цього Закону.

Відповідно до «Положення про випуск електронних грошей та здійснення платіжних операцій з ними»:

- п. 22 особи, які надають фінансову платіжну послугу з випуску електронних грошей та виконання платіжних операцій з ними, у тому числі відкриття та ведення електронних гаманців, без ліцензії та/або включення до Реєстру.

Відповідно до постанови Національного банку України №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану»:

п. 15-1 заборонити:

- п.п. 1 зарахування коштів на рахунки клієнтів фізичних осіб за переказами, ініційованими з використанням електронних платіжних засобів, емітованих учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури);

- п.п. 2 приймати в Україні електронні платіжні засоби (уключаючи перекази, здійснення розрахунків та видачу готівки), емітовані учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури).

Рішеннями Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО України) «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 14.05.2021, введених в дію Указом Президента України від 21.05.2021 №203/2021 та «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введених в дію Указом Президента України від 22.05.2024 №340/2024, застосовано ряд обмежувальних заходів відносно УАБ «ДІД Белтік» («UAB DEED Baltic»), Литовська Республіка, м. Вільнюс, вул. Вутеніо, 4, ЛТ-03113, яке є власником та адміністратором платіжної системи «WebMoney Transfer», що виразилися у повному припиненні та забороні її діяльності на території України.

Відповідно введених в дію санкцій відносно «WebMoney» Національним банком України скасовано реєстрацію внутрішньодержавної системи розрахунків, відкликано (анулювано) ліцензії на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків, скасовано реєстрацію учасника платіжних систем, скасовано реєстрацію оператора послуг платіжної інфраструктури.

Незважаючи на перелічені закони та нормативні акти, нехтуючи їх положеннями, ОСОБА_3 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, 03.04.2024 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в денний період часу, приблизно з 12 год 18 хв до 13 год 15 хв, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення і отримання незаконних (неконтрольованих Державою) доходів, не маючи ліцензії (дозволу) Національного банку України, надав послуги з обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей шляхом використання забороненої платіжної системи «WebMoney Transfer».

ОСОБА_3 , з метою отримання незаконного доходу за надання послуг обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей, діючи без ліцензії (дозволу) Національного банку України на обмін та переказ коштів у національній валюті, без відкриття рахунків та не будучи комерційним агентом з розрахунків у сфері використання електронних грошей, використовуючи можливості веб-ресурсу «exchanger.money», на якому за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщено заявку на придбання електронних коштів - «WMZ» (різновид заборонених електронних грошей) у сумі 125,35 «WMZ» за гривню, а саме надається послуга з обміну, вводу, виводу електронних коштів через заборонену платіжну систему «WebMoney Transfer», 03.04.2024 здійснив обмін (ввід, вивід) 4582 грн у WMZ, а саме о 12 год 19 хв отримав вказані кошти на власну банківську карту № НОМЕР_1 від ОСОБА_6 з банківської картки № НОМЕР_2 . Після чого, о 13 год 15 хв ОСОБА_3 з електронного гаманця забороненої платіжної системи «Webmoney Transfer» №Z41 здійснив переказ заборонених електронних грошей в розмірі 125,35 (сто двадцять п`ять, тридцять п`ять) одиниць в номіналі «WMZ» на електронний гаманець ОСОБА_7 №Z13.

Так, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, використав заборонену платіжну систему «Webmoney Transfer» та здійснив обмін (ввід, вивід) заборонених електронних грошей «WMZ».

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 200 КК України, як неправомірне використання електронних грошей.

01.11.2024 у м. Києві між прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та підозрюваним (тепер - обвинуваченим) ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згадана угода надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до цієї угоди, підозрюваний (тепер - обвинувачений) ОСОБА_3 зобов`язується у судовому провадженні беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, в обсязі та при обставинах, викладених у повідомленні про підозру від 17.09.2024, а також зобов`язується повідомляти в подальшому про всі відомі йому випадки вчинення іншими особами кримінальних правопорушень та сприяти правоохоронним органам у їх виявленні, припиненні та притягненні винних осіб до відповідальності.

Вирішуючи питання про укладення цієї угоди, прокурор керувався вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469, ст. 470 КПК України.

Сторони угоди про визнання винуватості підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім цього, при укладенні угоди враховано, що ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та інші обставини, які його характеризують. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні. Крім того, встановлено обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також сторони угоди про визнання винуватості погодились, виходячи з вимог ст. 65 КК України, на покарання за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Крім того, в угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити. Пояснив, що обвинувачення за ч. 1 ст. 200 КК України йому зрозуміле, вину визнає повністю. Вказав, що має кошти на сплату погодженого в угоді штрафу у розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, повідомив, що розуміє п. 2(б) угоди про визнання винуватості. Угода укладена ним добровільно.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості, оскільки така укладена добровільно, без будь-якого примусу. Також прокурор надав роз`яснення щодо п. 2(б) угоди про визнання винуватості, зокрема, повідомив, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 було виділено з іншого кримінального провадження, де досліджуються факти незаконного використання грошових коштів іншими особами, зокрема і в Тернопільській області. Відтак обвинувачений повинен сприяти правоохоронним органам, наприклад, надаючи викривальні покази, якщо останньому такі відомі.

Захисник висловив згоду на затвердження угоди про визнання винуватості та повідомив, що увесь час був присутнім при укладенні угоди про визнання винуватості. Додав, що таку угоду укладено добровільно, без будь-якого примусу.

Розглядаючи питання затвердження угоди про визнання винуватості, суд керується таким:

згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 200 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Відомості про те, що шкода даним злочином завдана не лише державним/суспільним інтересам, відсутні. Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови згадуваної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Покарання сторонами угоди погоджено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням наведених вище обставин та наявність яких підтверджено під час судового засідання, зокрема поданими документами, що характеризують особу обвинуваченого та свідчать про його не судимість.

Суд бере до увагу характеристику на ОСОБА_3 , яка видана правлінням ОСББ «КОЛО ПЕРЕМОГИ» від 10.10.2024, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з 2019 року за адресою: АДРЕСА_3 . За час проживання проявив себе позитивно. Скарг від сусідів на нього не надходило. ОСОБА_3 проживає з дружиною ОСОБА_9 , 1990 р.н., та донькою ОСОБА_10 , 2017 р.н.

Відповідно до медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 12ЯЯТ №854246 від 16.10.2024 та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 10ААЗ №082376 від 14.10.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , медичних протипоказань немає.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 01.11.2024 між прокурором та обвинуваченим, визнання ОСОБА_3 винуватим згідно з пред`явленим обвинуваченням та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374, 395, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити укладену 01.11.2024 у м. Києві між прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва № 761/35224/24 від 26.09.2024, на:мобільний телефон Iphone 13 Pro Мах, серійний номер: НОМЕР_3 , модель MLK V344/А, IMEI: НОМЕР_4 , з сім картою Vodafone з номером НОМЕР_5 - 1 шт.; ??Macbook Pro, model: A2442 EMC3650, serial: JYKXVQGWQ4 сірого кольору з зарядним пристроєм - 1 шт. - скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон Iphone 13 Pro Мах, серійний номер: НОМЕР_3 , модель MLK V344/А, IMEI: НОМЕР_4 , з сім картою Vodafone з номером НОМЕР_5 в кількості 1 шт. - повернути ОСОБА_3 ;

??- Macbook Pro, model: A2442 EMC3650, serial: JYKXVQGWQ4 сірого кольору з зарядним пристроєм в кількості 1 шт. - повернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча суддяОСОБА_1