КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/161/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Катеорія - ст. 392 ч. 2 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду, за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_10 , адвокатки ОСОБА_8 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 , ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.12.2024, якою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком дії на строк 60 днів до 20 лютого 2025 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України /ЄУН 404/3235/20/.

У межах даного кримінального провадження, під час судового засідання, в порядку ст. 315 КПК України, судом першої інстанції, за клопотанням прокурора, розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених, і зокрема, обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 .

За наслідками розгляду клопотання прокурора судом постановлено продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, можливість переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховано судом і тяжкість інкримінованих ОСОБА_10 і ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, обставини, передбачені ст. 178 КПК України (відсутність сталих соціальних зв`язків, посередні характеристики осіб обвинувачених тощо).

Із судовим рішенням судді не погоджуються обвинувачений ОСОБА_9 , адвокатка, яка здійснює його захист, адвокат, який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_10 , оскаржують ухвалу суду в апеляційному порядку.

Адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, поклавши обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не мотивоване рішення про продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведено фактично існування ризику переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків. Потерпілі не вказували про вчинення ОСОБА_10 будь-яких протравних дій щодо них, свідки не були очевидцями таких дій з боку ОСОБА_10 стосовно інших осіб.

Рішення суду ґрунтується лише на тяжкості можливого покарання.

Підозра є необґрунтованою, оскільки у ній не зазначено всіх обставин справи; є незрозумілим, на підставі яких доказів пред`являлась підозра ОСОБА_10 .

Крім того, не взято до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України: ОСОБА_10 позитивно характеризований, має постійне місце проживання.

ОСОБА_10 тривалий час перебуває під вартою: з 11.02.2020.

Обвинувачений ОСОБА_9 просить переглянути ухвалу суду першої інстанції та застосувати щодо нього домашній арешт.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_9 , просить змінити ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, застосувати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає наступні доводи.

Судом не мотивоване рішення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, вирок, ухвалений Кіровським районним судом м. Кіровограда 12.04.2024 скасований ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30.10.2024, призначено новий судовий розгляд. Однією з підстав скасування стало порушення прав обвинуваченого під час досудового розслідування, а саме по епізоду ст. 189 КК України; сторона захисту переконана, що докази по вказаному епізоду є недопустимими, не можуть покладатися в основу обвинувачення ОСОБА_9 та не доводіть його вини.

Обвинувачений має співмешканку та дитину, має місце проживання, налагодив соціальні зв`язки.

Крім того, ОСОБА_9 тримається під вартою тривалий строк, з моменту вчинення кримінального правопорушення, тобто з 11.02.2020.

При цьому, судом не розглянута можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та в їх інтересах адвокатів на підтримку поданих стороною захисту апеляційних скарг, думку прокурорки на заперечення апеляційних скарг, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

При цьому, акцентується увага на ряд рішень ЄСПЛ щодо надмірних строків тримання під вартою і висловлену позицію з приводу недопущення тримання під вартою за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період.

Як наголошує ЄСПЛ, відповідальність за те, щоб у кожному конкретному випадку тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищувала розумний строк, лягає у першу чергу на національні судові органи.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які

обґрунтовують тривале тримання під вартою («Мерабішвілі проти Грузії»).

Суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак приймається до уваги наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, судом першої інстанції здійснюється судове слідство у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України /ЄУН 404/3235/20/.

Як встановлено, ОСОБА_10 обвинувачується у створенні наприкінці 2019 року організованої групи, до складу якої входили інші особи, з метою вчинення заволодіння чужим майном мешканців м. Кропивницького, переважно з числа відвідувачів закладів громадського відпочинку та харчування, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Протягом грудня 2019 року-лютого 2020 року організованою злочинною групою вчинено сім епізодів незаконного заволодіння чужим майном.

Кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_10 , передбачені: ч. 5 ст. 186 КК України є особливо тяжким, корисливим, насильницьким, карається позбавленням волі на строк до тринадцяти років з конфіскацією майна, ч. 4 ст. 187 КК України є особливо тяжким, поєднаним із небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого насильством, корисливим, карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, ч. 4 ст. 189 КК України особливо тяжким, корисливим, з погрозою вбивства або заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, карається позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, ОСОБА_10 та інші особи організованої групи, з 28.01.2020 погрожували потерпілому ОСОБА_14 спричиненням тілесних ушкоджень, вимагаючи у останнього грошові кошти, у подальшому ОСОБА_10 до вчинення даного кримінального правопорушення залучив і ОСОБА_9 , які 11.02.2020, прибувши до гіпермаркету «Епіцентр» та зустрівшись із ОСОБА_14 , вимагали у потерпілого грошові кошти у сумі 2 155 гривень, погрожуючи йому вбивством та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_9 є тяжким, корисливим і карається позбавленням волі на строк до семи років.

Відповідно до ст. 178 КПК України врахуванню підлягають такі обставини.

Обвинувачений ОСОБА_9 не навчається, безробітний, посередньо характеризований, неодружений, тобто, не має міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_9 є судимою особою, за вчинення умисного, корисливого, тяжкого злочину. Нове кримінальне правопорушення інкримінується вчиненням під час іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_10 безробітний, не навчається, соціально корисною діяльністю не займається, неодружений, без утриманців, тобто, не має міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_10 раніше судимий, судимості не зняті й непогашені.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України (переховування обвинувачених від суду з метою уникнення відповідальності, вчинення нових кримінальних правопорушень).

Дійсно, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченим, можливо допустити існування ризику з боку обвинувачених переховуватись від суду, втім, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання («Панченко проти Росії»).

Ризик втечі неминуче зменшується з плином часу, проведеного в ув`язненні

(«Ноймайстер проти Австрії»).

При цьому, необхідно враховувати, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 затримані 11.02.2020 та стосовно них 13.02.2020 та 14.02.2020 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У подальшому строк тримання під вартою підозрюваних, а згодом обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 неодноразово продовжений слідчим суддею, судом.

Загалом обвинувачені перебувають під вартою більш ніж чотири роки, і вказаний строк наразі перебуває за межами розумного.

Подальше тримання під вартою обвинувачених перебуває за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення їх належної поведінки на цей період, а його продовження із-за цього є не співрозмірним меті заходу; подальше продовження строку тримання обвинувачених під вартою суперечитиме позиціям справедливості, положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод й національного законодавства.

Зважаючи на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (цілодобово) та вважає, що цей запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження зможе забезпечити належну поведінку обвинувачених на час подальшого судового розгляду.

Покладення ж на обвинувачених ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, сприятиме зменшенню та стримуванню ще наявних ризиків.

Відтак, колегія суддів визнає доводи апеляційних скарг захисту слушними.

Згідно із п. 2) ч. 3 ст. 307 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги визнані такими, що заслуговують на увагу, колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції, постановляє нову.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_10 , адвокатки ОСОБА_8 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.12.2024, якою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком дії на строк 60 днів до 20 лютого 2025 року включно, скасувати.

Клопотання прокурора к кримінальному провадженні ОСОБА_15 про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 і ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів задовольнити частково.

Застосувати стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити кожному з обвинувачених протягом строку дії ухвали Кропивницького апеляційного суду цілодобово залишати житло за адресою їх проживання.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки у відповідності до ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, а також прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою їх вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в кожен з обвинувачених проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватися спілкування між собою, від особистого спілкування, а також спілкування через свого адвоката з іншими учасниками кримінального провадження (потерпілі, свідки, інші обвинувачені, експерти тощо) поза межами процесуальної необхідності, виключення спілкування у випадках, передбачених процесуальним законом, в органі досудового розслідування та/або суді;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю;

-надавати можливість працівникам органу Національної поліції, з метою контролю за поведінкою обвинувачених, безперешкодно з`являтися у житло обвинувачених за адресою: для ОСОБА_9 АДРЕСА_1 , для ОСОБА_10 АДРЕСА_2 .

Строк дії ухвали Кропивницького апеляційного суду про тримання обвинувачених під цілодобовим домашнім арештом встановити два місяці, тобто, до 14 березня 2025 року включно.

Обвинувачених ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - звільнити з-під варти негайно, в залі судових засідань Кропивницького апеляційного суду, зобов`язавши негайно прибути кожного по адресі місця проживання, де обвинувачені мають перебувати під цілодобовим домашнім арештом.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4