Справа № 509/2168/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у с.-щі Овідіополь заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 501/2670/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_7 , перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України.

17 березня 2025 року на адресу суду надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 , в якій вона просила суд відвести головуючого суддю Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_7 від участі у розгляді справи № 501/2670/21, з підстав того, що 08.10.24 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 08.12.24 та покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, визначена адреса перебування АДРЕСА_1 . Запобіжний захід продовжено відносно ОСОБА_5 08.10.24 терміном на 2 місяці, тобто до 08.12.24, однак фактично ухвала діяла до 25.11.24, тобто діяла у часі 49 днів, оскільки 26.11.24 винесено нову ухвалу про продовження запобіжного заходу. 26.11.24 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 26.01.25 та покладено додатковий обов`язок (носіння електронного засобу контролю) передбачений ст. 194 КПК України, визначена адреса перебування АДРЕСА_1 (ухвала додається). Запобіжний захід продовжено відносно ОСОБА_5 26.11.24 терміном на 2 місяці, тобто до 26.01.25, однак фактично ухвала діяла до 19.01.25, тобто діяла у часі 55 дні, оскільки 20.01.25 винесено нову у хвалу про продовження запобіжного заходу. 20.01.25 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 20.03.25 та покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, визначена адреса перебування АДРЕСА_1 (ухвала додається). Станом на 20.01.25 ОСОБА_5 знаходився під домашнім арештом 158 днів, однак йому продовжено запобіжний захід 20.01.25 терміном на 2 місяці, тобто до 20.03.25, що складає 60 днів. Фактично, відповідно до ухвал судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_7 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту загальним строком на 218 днів, що є грубим порушенням конституційних прав обвинуваченого та що суперечить нормам кримінально- процесуального кодексу України. У сукупності починаючи відлік від 15.08.24 та станом на дату останнього призначеного судового засідання (18.02.25) строк застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вже складав 6 місяців та З дні (185 днів), тобто строк перебування під домашнім арештом перебільшив строк визначений ч. 6 ст. 181 КПК України. До теперішнього часу (станом на дату звернення з заявою про відвід) клопотання в порядку ст. 201 КПК України, судом не розглянуто. З приводу розгляду клопотання в порядку ст. 201 КПК України судом (яке необхідно розглянути в 3-х денний строк), на даний час строк розгляду клопотання сплинув та за час перебігу строку стороні захисту не повідомлялося про призначення судового засідання стосовно розгляду клопотання, у судове засідання не викликалися. Що також вказує на упередженість судді ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_7 .

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід та матеріали кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивований.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду, слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відповідно до ст. 181 КПК України сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. Цей сукупний строк стосується саме досудового розслідування, та не розповсюджується на судовий розгляд.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 був встановлений/змінений 15.08.2024 року, тобто вже на стадії судового розгляду, продовжений 08.10.2024 роуц, далі продовжений 26.11.2024 року із носінням електронного браслету, далі продовжений 20.01.2025.

Як зазначає захисник ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 у своїй заяві, відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Таким чином, судом не було жодним чином порушено строків тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом під час судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і Законів України на засадах верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки, незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді тощо.

Згідно з ч. 1-3 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В контексті вищевикладеного, в заявленій захисником заяві про відвід судді, заявником не наведені обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді з урахуванням об`єктивного критерію, а саме - факти, які не залежать від поведінки судді, але можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

За наведеного вище, суд приходить до висновку, що заявлений відвід не підлягає задоволенню, оскільки з урахуванням об`єктивного критерію не ґрунтується на вимогах ст. 75 КПК України, в яких визначено підстави для відводу судді, а тому, більш того суд звертає увагу, що незгода з процесуальним рішенням судді не є підставою для відводу, наведенні заявником обставини є обставинами, які не є обґрунтованими та в свою чергу не свідчать про неупередженість судді.

Керуючись ст.ст. 75,80,81 КПК України, ЄКПЛ, практикою ЄСПЛ, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви адвоката захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 501/2670/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21.03.2025 року.

Суддя ОСОБА_1