№ 207/1767/22
№ 1-кп/207/87/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000111 від 17.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, п.п.1, 12 ч.2 ст. 115 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 10, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів в зв`язку з тим, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 просили вирішити питання на розсуд суду.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що на час розгляду клопотання прокурора ступінь ризиків встановлених ст. 177 КПК України не знизилась, тому відсутні на даний час підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд враховує те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше судимий. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд вважає обґрунтованим наявність ризику вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень в подальшому та продовження злочинної діяльності, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило. Суд враховує, що обвинувачений на момент затримання офіційно не працював, не мав постійного заробітку.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутого щодо ОСОБА_6 обвинувачення, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж на шістдесят днів, тобто по 07 лютого 2025 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, ст. ст. 314-315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому увчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, п.п.1, 12 ч.2 ст. 115 КК України, до 07 лютого 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3