КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років із конфіскацією майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 листопада 2024 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 23 січня 2025 року включно.

09 січня 2025 року прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_7 судом першої інстанції визнаний винуватим у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, а тому існує ризик переховування від суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , за допомогою перекладача ОСОБА_6 , та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти поданого клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За приписами статті 177 КПК України підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Зі змісту обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за що передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Більш того, вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років із конфіскацією майна.

У своєму клопотанні прокурор, посилаючись на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, з огляду на тяжкість покарання, яке він повинен відбувати у разі залишення вироку суду першої інстанції без зміни, просить продовжити останньому строк дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На переконання колегії суддів, заявлені у клопотанні прокурора ризики не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватись у виняткових випадках, однак, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, йому призначено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, апеляційним судом не розглянуті апеляційні скарги як обвинуваченого так і його захисника, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи наявність ризиків, викладених у ст. 177 КПК України, а також приймаючи до уваги обставини, які відповідно до положень ст. 178 цього Кодексу, повинні враховуватися, як при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і при продовженні строку тримання під вартою, колегія суддів вважає необхідним, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання передбачених законом ризикам, продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання його під вартою до набрання вироком законної сили або ухвалення іншого рішення за результатами розгляду апеляційних скарг.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 404, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили або ухвалення іншого рішення за результатами розгляду апеляційних скарг.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2