Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 930/571/25
Провадження № 1-кс/930/165/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. м. Немирів

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю заступника начальника СВ ВП № 5 Вінницького РУП ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання заступника начальника СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 07.03.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

До Немирівського районного суду звернувся з клопотанням заступник начальника СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 07.03.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, мотивуючи його тим, що 06.03.2025 до ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те що в м. Немирів Вінницької області, на круговій розв`язці в бік м. Гайсин сталось ДТП за участю автомобіля марки «Volkswagen Golf» днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який рухаючись у бік м. Гайсин Вінницької області, не впорався з керуванням та допустив виїзд на бордюр та в подальшому зіткнувся з вантажним автомобілем марки «MAN TGL 8.180» днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . У результаті даної ДТП, пасажир автомобіля «Volkswagen Golf» днз НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці, ЗЧМТ, струс головного мозку.

Відомості по даному факту СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області внесено до ЄРДР за №0000072 від 07.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 170-174 КПК України, тобто, крім випадків, коли на речовий доказ буде накладено арешт.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, або набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до обставин вчинення кримінального правопорушення, автомобілі марки «MAN TGL 8.180» д.н.з НОМЕР_2 , 2000 року випуску який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_8 та «Volkswagen Golf» д.н.з НОМЕР_1 , 2015 року випуску який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_5 , що вилучений в ході огляду місця події від 06.03.2025 відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Таким чином, для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, доведенні обставин, які відповідно до ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також запобіганню спробам відчуження, зміни або переховуванню вище перелічених речей, наявні підстави для накладення на них арешту.

В судовому засіданні заступник начальника СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 клопотання підтримує повністю, просить його задовольнити на підставах викладених у клопотанні.

На підставі ч.2 ст. 163 КПК вказане клопотання розглянуто без виклику осіб, у власності яких перебувають вищевказані транспортні засоби.

Заслухавши пояснення заступника начальника СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, суд дійшов наступного:

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом чітко визначені підстави накладення арешту майна.

Зазначена слідчим мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження вказана як можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Слід відмітити, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів, та що подане клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

В свою чергу не накладення арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою заступника начальника від 07.03.2025 року вищевказані автомобілі марки «MAN TGL 8.180» державний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіль марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню № 0000072.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання заступника начальника СВ ВП № 5 Вінницького РУП підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.36,131,132,167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на автомобілі марки «MAN TGL 8.180» державний номерний знак НОМЕР_2 , 2000 року випуску який зареєстрований за ОСОБА_8 та автомобіль марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску який зареєстрований за ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів шляхом накладення заборони на їх використання та розпорядження.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1