Справа №487/150/25
Провадження №1-кп/487/425/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора-стажиста Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 за №0000431 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, який має на утриманні малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2024 року о 11.30 год, більш точного часу в ході досудового слідства та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину з будівельними матеріалами, розташованого по АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин з ОСОБА_5 та раптового виникнення кримінально-протиправного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , реалізував свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. А саме, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, наніс не менше двох ударів рукою в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин та саден в ділянці голови, обличчя, крововиливу слизової оболонки верхньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, але свою вину визнав частково, висловивши незгоду щодо кількості нанесених ударів. Суду пояснив, що він працює в ПП «Лідер» та 12.11.2024, приблизно об 11.00-11.30 год йому зателефонувала його мама, повідомивши, що її знову переслідує ОСОБА_5 . Він приїхав до місця, де знаходилася мама - біля магазину з будівельними матеріалами, розташованого по вул. 6-а Поперечна, 33, м. Миколаїв Миколаївської області. Вийшовши з автомобіля, став між мамою та потерпілим. Між ним та потерпілим виникла словесна суперечка, в ході якої він лівою рукою наніс удар в праву частину грудної клітки потерпілого. Потерпілий продовжував провокувати висловлюваннями і обвинувачений наніс долонею лівої руки удар в область правої частини шиї потерпілого. На руках обвинуваченого були м`які професійні рукавиці. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що потерпілий не вперше переслідує його маму та ображає її. Під час останньої зустрічі в 2014 році був аналогічний конфлікт, який послугував додатковою підставою для потрапляння його матері до лікарні. На місці події було багато сторонніх людей, які були очевидцями. Обвинувачений наголосив, що він визнає свою вину, але його дії були спровоковані потерпілим.

Хоча обвинувачений визнав частково свою вину, його вина підтверджується:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який суду повідомив, що 12.11.2024 він відвідував лікарню зі своєю донькою. По виході з лікарні побачив маму обвинуваченого та запитав її, чому вона досі не виїхала до росії, адже є прихильницею очільника ворогуючої країни. Вона схопила його за рукав одягу, не давала піти, погрожувала, казала, що її син воює за Україну. На що потерпілий відповів, що зателефонує до СБУ та повідомить, що в лавах ЗСУ знаходиться людина, яка підтримує ворожу сторону. Після цього він пішов з донькою до магазину, щоб здійснити покупки. Коли ішов по ряду на базарі, то відчув удар ззаду в ліву частину шиї з переходом в щелепу, а коли хотів повернутися, то наступний удар йому був нанесений в обличчя. Обвинувачений викрикувати різні погрози і вже йшов до автомобіля, але потім повернувся і в той момент, коли потерпілий схилився до доньки, яка плакала, наніс йому третій удар в центральну частину обличчя. Після цього потерпілий відчув, що в нього були вибиті зуби. Усі 3 удари за відчуттями були нанесені кулаком. Було багато крові. На відео не зафіксовано усі нанесених йому обвинуваченим ударів. Він завів доньку додому та приблизно о 12.30 год викликав поліцію. Все відбулося приблизно об 11.30 год, біля магазину з будівельними матеріалами, розташованого по вул. 6-а Поперечна, 33, м. Миколаїв Миколаївської області. Самого обвинуваченого знає давно. Зустрічався з ним у 2010 та у 2014 роках;

- Показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засідання пояснив, що в листопаді 2024 року він знаходився на території ринку АДРЕСА_2 . Приблизно о 10-11 год, обернувшись на галас, побачив, що обвинувачений бив потерпілого, який тримав за руку доньку приблизно 10-літнього віку. Дитина голосно плакала. Свідок та інші люди, які були навколо, почали робити зауваження обвинуваченому, однак він не реагував, пояснюючи свої дії тим, що потерпілий не є доброю людиною. Свідок дістав свій телефон та почав здійснювати відео зйомку. Обвинувачений, відійшовши на певну відстань, повернувся і наніс ще один удар прямо в обличчя потерпілого. Після цього він та, ймовірно, його батько, сіли в автомобіль та поїхали. Потерпілий з донькою також пішли з місця події. Оскільки обвинувачений був у спеціальній формі чорного кольору, то свідок подумав, що він представник правоохоронних органів. Свідок не знайомий з обвинуваченим чи потерпілим. Скільки саме було ударів та якою рукою обвинувачений їх наносив, свідок відповісти не зміг, але точно бачив нанесення двох ударів;

- Показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що був свідком того, як обвинувачений біля магазину по вул. 6-а Поперечна, 33 м. Миколаїв, наніс два удари в область обличчя потерпілому. Коли саме це все було свідок не пам`ятає, оскільки пройшов певний час. Свідок не знайомий з обвинуваченим чи потерпілим. Чітко бачив, що в той час, коли потерпілий з донькою, приблизно 10-літнього віку, переходив дорогу, під`їхав автомобіль з якого вийшов обвинувачений та, підійшовши до потерпілого, наніс йому удар рукою в обличчя. Дитина почала голосно плакати. Зібралося чимало людей, які почали робити зауваження обвинуваченому. Свідок підійшов до дитини потерпілого і відвернув її, щоб вона не бачила цих подій. Усі висловлювалися нецензурними словами, кричали. Приблизно з проміжком часу у 2-3 хв обвинувачений наніс потерпілому ще один удар в обличчя. Все відбулося дуже швидко. Удари були нанесені, ймовірно, правою рукою по обличчю, а саме в частину щелепи. Але якою саме рукою свідок точно не пам`ятає. Потерпілий не падав. На губах була кров. Свідок припустив, що обвинуваченим перебувають у родинних стосунках, оскільки серед інших людей була жінка, яка казала, що через потерпілого вона лишилася без ока. При цьому був старший чоловік, який приїхав з обвинуваченим і який теж приймав участь у словесній суперечці. Після цього обвинувачений з іншим чоловіком сіли до авто та поїхали, а потерпілий з донькою також пішли. У судовому засіданні свідок вказав на обвинуваченого як на особу, яка завдавала ударів потерпілому;

- Постановою про визнання, долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів та здачі на зберігання від 26.12.2024 лазерного диска DVD-R марки «MyMedia», протоколом огляду предмета від 26.12.2024 із відображенням кадрів фіксування обвинуваченого та потерпілого на території, де обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження, а також диском із двома фрагментами відеозаписів. Відеозаписом, тривалістю 00.10 хв, зафіксовано (на 00.01 хв) момент нанесення обвинуваченим удару лівою рукою в рукавиці темного кольору, удару в обличчя потерпілого. Під час нанесення удару потерпілий стояв у повний зріст. У цей момент біля них було скупчення людей. Відеозаписом, тривалістю 00.36 хв, зафіксовано словесну суперечку усіх присутніх, у тому числі обвинуваченого, та залишення ним місця події на автомобілі, а так само залишення місця події потерпілим разом із донькою;

- Висновком експерта №974 від 13.11.2024, згідно з яким у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин та саден в ділянці голови, обличчя, крововиливу слизової оболонки верхньої губи. Потерпілий повідомив експерту про нанесення йому двох ударів рукою в ділянку обличчя. Наявні у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок не менше 3 ударних дій тупими твердими предметами, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути руки, з давністю утворення близько доби до часу огляду. Ділянка обличчя та голови доступні для нанесення тілесних пошкоджень власною рукою. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину як з прискоренням так і без нього виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне);

- Протоколом огляду місця події від 12.11.2024, складеного о 15.30 год з фототаблицями місця події;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2025, згідно з яким потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 та довідкою до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання особистості від 06.01.2025;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2025, згідно з яким свідок ОСОБА_9 в присутності понятих впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 та довідкою до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання особистості від 04.01.2025;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2025, згідно з яким свідок ОСОБА_10 в присутності понятих впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 та довідкою до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання особистості від 04.01.2025.

Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Заперечення обвинуваченим існування факту триваючих неприязних відносин між ним та потерпілим спростовуються :

поясненнями самого обвинуваченого, який повідомив, що раніше у нього був конфлікт з потерпілим, оскільки він неодноразово створював словесні суперечки з його мамою, ображаючи її у тому числі у 2014 році;

поясненнями потерпілого, який в судовому засіданні повідомив, що раніше він звертався до Служби безпеки України з приводу повідомлення проросійських налаштувань обвинуваченого та його матері, а також не понесення обвинуваченим будь-якого покарання у раніше існуючому між ними конфлікті;

показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду повідомив про участь у конфлікті, який мав місце під час нанесення ударів обвинуваченого потерпілому, матері обвинуваченого, яка звинувачувала потерпілого у спричинені їй ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на тому, що наніс потерпілому один удар в область голови, а точніше ближче правої частини шиї та один удар (поштовх) в область грудної клітки, посилаючись на ймовірність отримання тілесних ушкоджень потерпілим після їхнього конфлікту, тобто по дорозі додому, адже огляд експертом він проходив наступного дня.

Суд критично розцінює такі твердження обвинуваченого, оскільки доказів у підтвердження зазначеного суду не надано. Окрім того, такі твердження спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які узгоджені між собою та згідно яких вони були очевидцями нанесення обвинуваченим потерпілому двох ударів в область обличчя.

Під час дослідження відеозапису судом було встановлено, що обвинувачений наніс лівою рукою в рукавиці темного кольору удар в обличчя потерпілого. Під час нанесення удару потерпілий стояв у повний зріст. Як пояснив свідок ОСОБА_9 він почав фіксувати на телефон події після першого нанесення обвинуваченим удару потерпілому та в той час біля них зібралися люди, зреагувавши на подію. Пояснення свідка узгоджуються із відтвореним відеозаписом, а також показаннями свідка ОСОБА_10 .

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та прийшов до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду, адже внаслідок його протиправних дій потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин та саден в ділянці голови, обличчя, крововиливу слизової оболонки верхньої губи, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані під час досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні покарання суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, віднесено до кримінальних проступків.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, на профілактичних обліках в Миколаївському РУП ГУНП в Миколаївській області не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, на військовому обліку військовозобов`язних та резервістів у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, на військову службу за призовом під час мобілізації не призивався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює не офіційно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, висловлене обвинуваченим в судовому засіданні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу у розмірі - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідатиме меті кримінального покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні до початку судового розгляду не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись статтями 100, 368-370, 373, 374, 376, 392, 393, 395, ч.15 ст.615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ - лазерний диск DVD-R марки «MyMedia» зберігати в матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Потерпілий має право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1