Справа № 199/4139/25
УХВАЛА

01.04.2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт тимчасового вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 від 29 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт тимчасового вилученого майна, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та можливості проводити подальші процесуальні дії.

Клопотання мотивовано тим, що 29.03.2025 до чергової частини відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 через лінію 102 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись поблизу кафе «Транспортник», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Куликівська, 23, із особливою зухвалістю та із застосуванням предмету для нанесення тілесних ушкоджень, спричинила тілесні ушкодження чоловіку, 1965 року народження, у вигляді: ВЧМТ, СГМ, перелом правої тім`яної та скроневої кісток, забійні рани лобної ділянки.

На підставі вищевикладеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2025 року, внесено відомості за № 0000324 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування допитано свідка, анкетні дані якої розголошувати недоцільно, яка пояснила, що 29.03.2025 приблизно о 14:30 годині перебувала на робочому місці, а саме в кафе «Транспортник», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Куликівська, 23, окрім свідка там перебували інші співробітника вказаного кафе та відвідувачі. Так, однак з відвідувачів маловідома жінка на ім`я ОСОБА_6 поводилась зухвало, виражалась непристойно у бік інших людей. Та один з відвідувачів намагався вказану жінку вгомонити та вивести з приміщення кафе, на що жінка почала себе агресивно поводити та вийшовши на вулицю Анастасія взяла до рук цеглину, яка лежала на землі поряд з кафе та декілька разів вдарила чоловіка, від чого чоловік не втримав рівновагу та впав на асфальтне покриття, а ОСОБА_6 взяла другу цеглину і також декілька разів вдарила чоловіка по голові, від чого у останнього пішла кров з голови. Так свідок одразу викликала швидку медичну допомогу та співробітників поліції.

Так, відповідно до вказаного, 29.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

29.03.2025 в ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_5 виявлено та вилучено: куртку блакитного кольору, чорні джинсові штани, чорні чоботи із шнурівкою (на правому чоботі біля шнурівці речовини бурого кольору).

30.03.2025 слідчим СВ відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про визнання речовим доказом: куртку блакитного кольору, чорні джинсові штани, чорні чоботи із шнурівкою (на правому чоботі біля шнурівці речовини бурого кольору).

Враховуючи вище викладене, а також те, що вилучені предмети під особистого обшуку затриманої можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, наявні всі підстави для накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені. Від слідчого у даному кримінальному провадженні надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Підозрювана ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Неприбуття прокурора, користувача та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.03.2025 року відділом поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000324 від 29 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 29.03.2025 до чергової частини відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 через лінію 102 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись поблизу кафе «Транспортник», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Куликівська, 23, із особливою зухвалістю та із застосуванням предмету для нанесення тілесних ушкоджень, спричинила тілесні ушкодження чоловіку, 1965 року народження у вигляді: ВЧМТ, СГМ, перелом правої тім`яної та скроневої кісток, забійні рани лобної ділянки.

На підставі вищевикладеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2025 року, внесено відомості за № 0000324 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування допитано свідка, анкетні дані якої розголошувати недоцільно, яка пояснила, що 29.03.2025 приблизно о 14:30 годині перебувала на робочому місці, а саме в кафе «Транспортник», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Куликівська, 23, окрім свідка там перебували інші співробітника вказаного кафе та відвідувачі. Так, однак з відвідувачів маловідома жінка на ім`я ОСОБА_6 поводилась зухвало, виражалась непристойно у бік інших людей. Та один з відвідувачів намагався вказану жінку вгомонити та вивести з приміщення кафе, на що жінка почала себе агресивно поводити та вийшовши на вулицю Анастасія взяла до рук цеглину, яка лежала на землі поряд з кафе та декілька разів вдарила чоловіка, від чого чоловік не втримав рівновагу та впав на асфальтне покриття, а ОСОБА_6 взяла другу цеглину і також декілька разів вдарила чоловіка по голові, від чого у останнього пішла кров з голови. Так свідок одразу викликала швидку медичну допомогу та співробітників поліції.

Так, відповідно до вказаного, 29.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

29.03.2025 в ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_5 виявлено та вилучено: куртку блакитного кольору, чорні джинсові штани, чорні чоботи із шнурівкою (на правому чоботі біля шнурівці речовини бурого кольору).

30.03.2025 року постановою слідчого вищевказані предмети визнані речовими доказами.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стороною обвинувачення на теперішній час доведено значення вилучених предметів, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні та можливість їх використання як доказу, а також для можливого проведення експертизи та подальші процесуальні дії.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а тому слід накласти арешт на: куртку блакитного кольору, чорні джинсові штани, чорні чоботи із шнурівкою (на правому чоботі біля шнурівці речовини бурого кольору), які направлені на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Незастосування арешту майна зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути знищене або спотворене, що відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Керуючись ст. 170 175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт тимчасового вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 від 29 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000324 від 29 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, та можливості проведення подальших процесуальних дій, накласти арешт на: куртку блакитного кольору, чорні джинсові штани, чорні чоботи із шнурівкою (на правому чоботі біля шнурівці речовини бурого кольору).

Забезпечення збереження майна покласти на слідчого у кримінальному провадженні №0000324 від 29 березня 2025 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію даної ухвали негайно направити прокурору та слідчому.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Слідчий суддя ОСОБА_1