УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 466/3171/22

провадження № 51- 883 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року,

встановив:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2024 року задоволено клопотання прокурора - кримінальне провадження

№ 0000021 закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Львівський апеляційний суд ухвалою від 27 листопада 2024 року апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вищезазначену ухвалу місцевого суду - без змін.

Потерпіла ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення та одночасно ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних рішень. Своє клопотання обгрунтовує тим, що копію ухвали апеляційного суду від 27 листопада 2024 року вона отримала 10 грудня 2024 року, а відтак, строк на касаційне оскарження пропущений нею з поважної причини.

Колегія суддів, перевіривши доводи клопотання та копії судових рішень, дійшла висновку,що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження слід відмовити, а касаційну скаргу повернути з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Як убачається з касаційної скарги потерпілої ОСОБА_4 , оскаржувану нею ухвалу Львівського апеляційного суду постановлено 27 листопада 2024 року.

З вказаного рішення апеляційної інстанції вбачається, що потерпіла в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі, але за участі її представника - адвоката ОСОБА_5 , який був присутній у судовому засіданні 27 листопада 2024 року.

Таким чином, на потерпілу ОСОБА_4 не поширюються вимоги ч. 2 ст. 426 КПК, якими передбачене обчислення строку на касаційне оскарження з дня отримання копії судового рішення.

В даному випадку застосовуються загальні положення ст. 426 КПК, якими передбачено, що касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Потерпіла ОСОБА_4 касаційну скаргу до Верховного Суду подала 03 березня 2025 року (згідно даних «Укрпошта» на конверті), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження.

На думку Суду, зі змісту наведених у клопотанні доводів щодо пропуску строку касаційного оскарження не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення скаржниці цього строку, оскільки нею не вказано переконливих обґрунтувань на підтвердження доводів про неспроможність подати касаційну скаргу вчасно. А її посилання на отримання копії ухвали апеляційного суду 10 грудня 2024 року, не є безумовною і поважною причиною поновлення строку на касаційне оскарження.

Інших поважних причин пропуску строку, які б позбавили потерпілу реальної можливості у порядку та строки, передбачені законодавством, реалізувати свої права на подання касаційної скарги, у клопотанні не наведено.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З урахуванням наведеного, касаційна скарга потерпілої підлягає поверненню.

Керуючись п. 3 ч.3 ст.429 КПК, Суд

постановив:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарженняухвали Шевченківського районного суду м. Львова від

19 червня 2024 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 27 листопада

2024 року залишити без задоволення, а її касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3