Справа №: 630/596/24 Провадження №: 1-кс/630/488/24
У Х В А Л А

Іменем України

30 грудня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадження № 0000003 від 08 січня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

В поданому клопотанні представник ОСОБА_6 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 02 серпня 2024 року в справі № 630/596/24, а саме мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання представник ОСОБА_6 вказав, що ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 02 серпня 2024 року було задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000003 та накладено арешт на мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , та інше майно, вилучене 31 липня 2024 року під час обшуку відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Харківська область, с. (смт.) Шевченкове, вул. Харківський шлях, б.32, із забороною використання, володіння та розпорядження вказаним майном до прийняття процесуального рішення по суті справи. На думку представника, накладений арешт на мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000» підлягає скасуванню з кількох причин. По-перше, потреба у подальшому арешту вказаного телефону, застосованого у кримінальному провадженні, відпала, оскільки сам факт вилучення слідчим вказаного телефону є достатнім заходом, застосованим до учасника кримінального провадження. По-друге, у клопотанні прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт вилученого у кримінальному провадженні № 0000003 майна не доведена необхідність накладення арешту на мобільний телефон. Так, для збереження речових доказів допускається арешт майна, визнано речовим доказом. Але під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна слідчим суддею не були враховані відомості про те, що ОСОБА_5 , який є власником мобільного телефону «iHunt Titan Metal P22000», отримуючи посилку у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Харківська область, с. (смт.) Шевченкове, вул. Харківський шлях, б.32, лише виконував прохання про отримання такої посилки і не знав про вміст цієї посилки. Тому ОСОБА_5 не має ніякого відношення до вилученої під час обшуку речовини зеленого кольору, виявленої в посилці, яку забирав з поштового відділення ОСОБА_5 . Саме прокурор зобов`язаний був у своєму клопотання доказати причетність мобільного телефону до кримінального провадження та обставин, які підлягають доказуванню в цьому провадженні. До того ж, безпосередньо мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000» є лише носієм інформації, яка і може мати значення для кримінального провадження, а тому мобільний телефон слід вважати тимчасово вилученим майном. А від так накладений слідчим суддею арешт на мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000», який належить ОСОБА_5 , є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню. По-третє, як вказав представник ОСОБА_6 , накладення арешту на мобільний телефон говорить про надмірне втручання у приватне право власності ОСОБА_5 , і таке обмеження права не можу бути надмірним або таким, що є більшим, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. І вчетверте, ОСОБА_5 здійснює відсіч збройної агресії російської федерації і телефон, який був у нього вилучений, є необхідним предметом для нього, оскільки містить в собі тепловізор та інші інформаційні забезпечення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримала та просила його задовольнити, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені у клопотанні, та окремо вказала, що ухвала слідчого судді вона вважає необґрунтованою, оскільки в ній не зазначені висновки про те, чим саме мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000», вилучений у ОСОБА_5 , важливий для досудового розслідування у кримінальному провадженні; безпосередньо мобільний телефон не відповідає критеріям речового доказу, визначеним у ст. 98 КПК України; і тим більше від моменту вилучення минув значний проміжок часу, натомість органом досудового розслідування не було проведено огляд мобільного телефону та інформації, яка в ньому міститься.

Про день, час і місце розгляду клопотання було повідомлено прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області, за клопотанням якого було накладено арешт на вилучене майно.

Натоміть від керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області надійшло повідомлення про те, що ще 16 вересня 2024 року матеріали кримінального провадження № 0000003 від 08 січня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, були передані до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону для здійснення подальшого процесуального керівництва.

Про дату, час і місце розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , було завчасно повідомлено Харківську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону. Однак жоден з прокурорів, уповноважених на здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000003, в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив. Неявка прокурора не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

В судовому засіданні, вислухавши пояснення представника ОСОБА_3 , перевіривши матеріали судового провадження № 630/596/24 (1-кс/630/277/24), слідчий суддя встановив наступне.

З представленого прокурором витягу від 02 серпня 2024 року з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000003 від 08 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вбачається, що до реєстру були внесені відомості про факт незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, що вчинено за попередньою змовою групою осіб на території Харківського району.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 02 серпня 2024 року було задоволено клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 від 02 серпня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000003 від 08 січня 2024 року, в якому досудове розслідування проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та накладено арешт на вилучене 31 липня 2024 року в період часу з 16-00 год. до 16-30 год. під час обшуку відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Харківська область, с. (смт.) Шевченкове, вул. Харківський шлях, б.32, майно, а саме: мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; прозорий поліетиленовий пакет з застібкою, з речовиною зеленого кольору, подрібненою в середині; фрагмент посилки з наліпкою ТОВ «Нова Пошта»; флеш носій «micro-SD» з відеозаписом з приміщення відділення поштового зв?язку № 1 ТОВ «Нова Пошта», з забороною використання, володіння та розпорядження вказаним майном до прийняття процесуального рішення по суті справи.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 05 серпня 2024 року були виправлені описки в тексті мотивувальної і резолютивної частин ухвали слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 02 серпня 2024 року, постановленої в справі № 630/596/24, та вказано, що правильним є проведення слідчим обшуку 31 липня 2024 року в період часу з 14-15 год. і до 15-40 год., а не в період з 16-00 год. до 16-30 год., як помилково було вказано.

Підставою для накладення арешту на майно слугувало те, що 31 липня 2024 року слідчим СВ Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 04 липня 2024 року був проведений обшук приміщень за адресою: Харківська область, смт. Шевченкове, вул. Харківський шлях, 32, в яких розташовується відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», про що складено протокол обшуку від 31 липня 2024 року. Під час проведення обшуку у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; прозорий поліетиленовий пакет з застібкою з речовиною зеленого кольору подрібненою в середині; фрагмент посилки з наліпкою ТОВ «Нова Пошта»; та окремо з приміщення вилучено флеш-носій «micro-SD» з відеозаписом з приміщення відділення поштового зв`язку № 1 ТОВ «Нова Пошта».

Постановою слідчого від 01 серпня 2024 року вилучене під час обшуку майно, в тому числі мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000003 від 08 січня 2024 року.

Арешт на вказаний мобільний телефон «iHunt Titan Metal P22000» був накладений з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000003 від 08 січня 2024 року.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з повідомленням старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 від 13 грудня 2024 року, на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 триває, проводяться слідчі (розшукові) дії.

Від так мобільний телефон, визнаний слідчим в якості речового доказу по кримінальному провадженню, може сприяти проведенню повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування з метою встановлення об`єктивної істини по суті та осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення. Тому збереження речового доказу може бути забезпечено лише у спосіб його арешту.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В поданому клопотанні представник ОСОБА_4 зазначив про те, що арешт на мобільний телефон ОСОБА_5 було накладено необґрунтовано та безпідставно. Але такі доводи не підтвердженні належними і допустимими доказами.

Разом з тим, на обґрунтування клопотання від 02 серпня 2024 року про накладення арешту на майно прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 був поданий протокол від 31 липня 2024 року допиту ОСОБА_5 в якості свідка. Останній пояснив, що інформація про посилку, яку він мав забрати з відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Харківська область, смт. Шевченкове, вул. Харківський шлях, 32, та яку у нього вилучити під час проведення обшуку, містилася у відповідному додатку, завантаженому у його мобільний телефон.

Це вказує на наявність підстав вважати, що мобільний телефон міг зберегти на собі сліди злочину або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В той же час, наведені відомості ставлять під сумнів достовірність тверджень представника третьої особи про те, що інформація, яка міститься у мобільному додатку, завантаженому у телефон, може бути відокремлена від мобільного телефону і перенесена на інший носій у вигляді електронного документу.

Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту не виключена можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Застосування арешту до майна за вимогою прокурора на підставі відповідного клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовує втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі «Лемуан проти Франції», від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, прокурором була доведена наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини ОСОБА_5 чи її відсутності за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Також слід звернути увагу, що як ОСОБА_5 , так і його представник ОСОБА_4 не надали доказів про те, що після отримання копії ухвали слідчого судді від 02 серпня 2024 року вони зверталися до слідчого та/або прокурора з будь-якими процесуальними зверненнями як учасники кримінального провадження про проведення слідчих дій щодо вилученого мобільного телефону чи про результати таких дій. А тому доводи про те, що органом досудового розслідування тривалий час не досліджується вилучений мобільний телефон, наразі не підтверджені.

З огляду на викладене вище, підстав для скасування арешту не встановлено.

Керуючись ст. 2, 5, 7, 9, 170, 174, 309, 356, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадження № 0000003 від 08 січня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1