Справа № 930/819/25
Провадження № 1-кп/930/183/25
УХВАЛА
про призначення справи до судового розгляду

08.04.2025 року Немирівський районний суду Вінницької області в складі:
складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_6
В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 04.04.2025 призначене підготовче судове засідання
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду
Учасники судового провадження не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши обвинувальний акт з додатками до нього, приходить до наступних висновків.
Кримінальне провадження підсудне Немирівському районному суду Вінницької області. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, підстав для його повернення немає, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні. Тому належить провести підготовку до судового розгляду.
Вислухавши учасників судового провадження, розглянувши питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, суд вважає, що судовий розгляд кримінального провадження належить провести у визначені КПК строки у відкритому судовому засіданні.
Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, обвинувачений, потерпілі, захисник, свідки згідно реєстру.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що сторона обвинувачення вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки установлені раніше ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити спроби переховування від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні або продовжити вчинення кримінального правопорушення, до цього часу не зменшилися та продовжують існувати.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Тому існують достатні підстави припускати, що ОСОБА_3 , розуміючи можливість призначення суворого покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у разі доведеності його винуватості за результатами судового розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_3 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, передбачену ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України, а саме безпосередність отримання показань, то ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_3 на потерпілого та свідків продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом.
ОСОБА_3 до затримання та взяття під варту не працював. За станом здоров`я може утримуватися під вартою.
Фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на необхідність продовження судом запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою. При цьому менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків у разі зміни йому запобіжного заходу.
З метою запобігання наведених у клопотанні ризиків, є необхідність не визначати відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, оскільки вчинений ОСОБА_3 злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, вчинений із застосуванням насильства.
Захисник обвинуваченого, подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, відповідно до якого просив, змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт на протязі двох місяців із покладенням на нього ряду обов?язків, зокрема:прибувати до суду за першої вимогою; не відлучатися за межі місця проживання - АДРЕСА_1 , з 22.00 годин вечора до 06.00 годин наступної доби; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Мотивуючи клопотання тим, що на його думку, на сьогоднішній день жодних ризиків, які визначені законодавцем в ст. 177 КПК України і які, напевне, існували на момент обрання найсуворішої міри запобіжного заходу - тримання під вартою, відносно ОСОБА_3 немає в наявності, виходячи із наступного: обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався взагалі, являється несудимою особою; дає та буде давати по справі лише зізнавальні свідчення, свою вину визнав повністю, щиро розкається у скоєному, співпрацював із досудовим слідством; потерпілий ОСОБА_6 до нього немає жодних претензій, про що є його відповідна заява; на обліку у лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, характеризується з позитивної сторони; є на вихованні неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_7 , 2016 року народження.
Якщо застосувати відносно ОСОБА_3 такий вид запобіжного заходу як домашній арешт, то, на думку захисту, це абсолютно не вплине на подальший нормальний хід судового розгляду даного кримінального провадження. Він не має наміру переховуватися від суду, про що красномовно свідчить також той факт, що після цієї події він не покинув місце, а добровільно чистосердечно розповів працівникам поліції про те, що сталося. Не має наміру і не буде здійснювати тиск ні на свідків, ні на потерпілого.
В судовому засіданні прокурор, своє клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просила суд його задовольнити, проти задоволення клопотання захисника заперечував.
Захисник ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід, з тримання під вартою на нічний домашній арешт.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника.
Заслухавши учасників справи, ознайомившись з клопотання учасників, приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Ухвалою судді Немирівського районного суду суду Вінницької області від 14.02.2025, яку ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21.02.2025 залишено без змін, до підозрюваного ОСОБА_3 , було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк якого закінчується 14.04.2024 о 07:50 год.
Під час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою прокурор наполягав на продовженні дії запобіжного заходу відносно останнього у вигляді тримання під вартою, вказуючи, зокрема на те, що обвинувачений, знаходячись на волі, може впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, переховуватись від суду.
Суддя, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, а також даних про особу обвинуваченого, враховуючи, сукупність характеризуючих даних обвинуваченого, його соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, а також те, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення потерпілий отримав тяжке тілесне ушкодження, та за відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про доцільність продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та дають суду підстави вважати, що ОСОБА_3 , може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні,щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Як встановлено з обвинувального акту, злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , а саме за ч. 1 ст. 121 КК України, призвів до тяжких наслідків у вигляді тяжкого тілесного ушкодження у потерпілого, вчинений в стані алкогольного сп`яніння та відносно військовослужбовця ЗСУ, щодо доводів захисника про визнання вини обвинуваченим, вказані обставини самі по собі не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою і не свідчать про безпідставність продовження строку дії даного виду запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене та вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, тому не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст..176-178,194, 314,315,316 КПК України,
Викликати у судове засідання учасників судового провадження та свідків.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою - задовольнити
Продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 06 червня 2025 року включно.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10.04.2025.

Суддя: ОСОБА_1