УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 Справа №607/2141/25 Провадження №1-кс/607/692/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000497 від 31.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулась ОСОБА_3 із клопотанням в якому просить скасувати арешт накладений на належний їй автомобіль «Renault Scenic», р.н. НОМЕР_1 в частині права користування та повернути їй для належного зберігання даний транспортний засіб.

В обґрунтування клопотання заявник вказала на те, що 31.10.2024 біля 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 їдучи автомобілем «Renault Scenic», р.н. НОМЕР_1 в с. Вікно Чортківського району Тернопільської області, наїхав на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Вікно, Чортківського району, який перебував на дорозі. В результаті ДТП ОСОБА_5 помер. Відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду 31.10.2024, внесені СУ ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 31.10.2024 з місця ДТП слідчим був вилучений належний мені автомобіль «Renault Scenic», р.н. НОМЕР_1 , який поміщено на штрафмайданчик відділу поліції в смт. Гусятин, Тернопільської області.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/24173/24 на належний їй автомобіль «Renault Scenic», р.н. НОМЕР_1 накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом.

Разом з тим, на скільки заявнику відомо на даний час у кримінальному провадженні № 0000497, з автомобілем «Renault Scenic», р.н. НОМЕР_1 , проведенні всі необхідні експертизи, слідчі, процесуальні дії, зокрема судово автотехнічна та судова транспортно трасологічна, у зв`язку з чим і накладався арешт на її автомобіль, а відтак на думку заявника потреба у подальшому арешті транспортного засобу та його зберіганні арешт-майданчику відпала, тому заявник просить клопотання задовольнити.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилась, проте у клопотанні про скасування арешту просила проводити розгляду клопотання без її участі.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву, у якій просить проводити розгляд даного клопотання без її участі. Окрім цього зазначила, що заперечує з приводу скасування арешт з автомобіля марки «Renault Scenic», р.н. НОМЕР_2 , оскільки такий визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, на думку прокурора підстави для скасування арешту майна, передбачені ст. 174 КПК України, на даний час відсутні, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків:

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку..

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

При цьому, з положень Глави 17 - арешт майна Розділу ІІ - заходи забезпечення кримінального провадження КПК України слідує, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, документи, які підтверджують право власності на майно, чи свідчать про володіння, користування чи розпорядження власника майна таким майном, документи, які підтверджують повноваження особи, що його подала.

Постановою заступника начальника відділу РЗСТ СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 01.11.2024, пошкоджений автомобіль марки Renault Scenic, р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000497 від 31.10.2024.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2024 (справа №607/24173/24) у кримінальному провадженні №0000497 від 31.10.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, накладено арешт шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження, на транспортний засіб марки Renault Scenic, р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного серії НОМЕР_3 , юридичним власником транспортного засобу марки Renault Scenic, р.н. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , є ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання про скасування арешту заявник ОСОБА_3 зазначила, що із транспортним засобом марки Renault Scenic, р.н. НОМЕР_1 , проведено всі експертні дослідження та слідчі дії, а тому відпала необхідність у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Частини 1, 2 ст. 84 КПК України визначають, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

За змістом ст. 26, 42, 64-2, 174 КПК України саме власник майна має довести, те що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, чи те, що арешт накладений необґрунтовано.

Разом з тим, заявник у клопотанні та доданими до клопотання доказами жодним чином не обґрунтовує, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала.

Посилання заявника на те, що потреба у цьому арешті відпала внаслідок проведення із зазначеним у клопотанні майном усіх процесуальних дій, не узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Окрім цього, у поданому клопотанні відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що у кримінальному провадженні №0000497 від 31.10.2024 з транспортним засобом марки Renault Scenic, р.н. НОМЕР_1 , проведені усі необхідні слідчі дії і що у накладенні арешту на даний транспортний засіб відпала потреба, в той час як з заяви прокурора вбачається, що досудове розслідування триває та в ході здійснення такого на даний час із транспортним засобом планується проведення ряду слідчих дій, для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000497 від 31.10.2024 триває, враховуючи, що заявником доданими до клопотання доказами не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 22, 26, 64-2, 84, 132, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2024, в рамках кримінального провадження №0000497 від 31.10.2024, на транспортний засіб Renault Scenic, р.н. НОМЕР_1 в частині заборони користування вказаним майном відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1