ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 585/3897/23 Номер провадження 11-кп/814/744/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000207 за апеляційними скаргами захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , представника цивільного відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України - ОСОБА_12 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.05.2024,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ведмеже Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк покарання ухвалено рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_10 , як законного представника потерпілої ОСОБА_13 - 241 200 грн., як законного представника потерпілого ОСОБА_14 - 241 200 грн. шкоди, завданої смертю ОСОБА_15 , а також 80 400 грн. моральної шкоди (по 26 800 на кожного) та 49 240 грн. витрат на поховання і спорудження надгробного пам?ятника.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 561 200 грн., на користь ОСОБА_10 , як законного представника потерпілої ОСОБА_13 - 573 200 грн., як законного представника потерпілого ОСОБА_14 - 573 200 грн., а разом 1 707 600 грн. моральної шкоди та на користь ОСОБА_10 15 000 грн. процесуальних витрат на правничу допомогу.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів, арешту майна.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

17.07.2023 близько 08 год. 45 хв. ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем « FORD Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині вул. Полтавська у м.Ромни Сумської області, рухаючись у напрямку центра міста, перебуваючи на перехресті вул. Полтавська з вул. Київська м. Ромни та виконуючи маневр повороту ліворуч у напрямку вул. Київська, в порушення вимог п.10.1, 16.13 ПДР, знехтував безпекою дорожнього руху, проявив неуважність, не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення із мотоциклом «YAMAHA R-6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , який отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок суду у зв?язку із неправильним застосуванням закону України, а саме незастосуванням закону, який підлягає застосуванню - ст. 75 КК України та призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що місцевий суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував обставини вчинення злочину, який є тяжким, проте вчинений з необережності, особу обвинуваченого, який не судимий, пенсіонер, є особою похилого віку, має незадовільний стан здоров`я, є внутрішньо переміщеною особою, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, а саме на його утриманні перебуває дружина, яка є особою з ІІІ групою інвалідності, та частково відшкодував завдану злочином шкоду.

Вважає, що з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди та відсутності обставин, що його обтяжують, ОСОБА_8 необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі цивільний відповідач просить скасувати вирок суду в частині вирішення цивільного позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України та відмовити у задоволенні позову.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що потерпіла не має права на відшкодування моральної шкоди, визначеної у ст. 27 Закону України №1961-ІV, оскільки позов було подано на підставі підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 цього Закону, у той час, коли для відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті потерпілого необхідні підстави, передбачені підпунктами «г» та «г?» п. 41.1 та підпункту «в» п. 41.2 ст. 41 Закону, які у даному випадку відсутні.

Також зазначає, що потерпілим не було надано МТСБУ належним чином завірені копії документів та оригінали чеків, що підтверджують витрати на лікування, внаслідок чого неможливо розслідувати страховий випадок.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, прокурора, потерпілих та представника потерпілої, які просили апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій ніким із учасників не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

У ході апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні вимоги представника цивільного відповідача щодо безпідставного стягнення з нього на користь потерпілої моральної шкоди та в частині розміру шкоди, що підлягає стягненню з МТСБУ у зв`язку зі смертю ОСОБА_15 , є слушними.

Відповідно до вимог п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2024 страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.2 передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Станом на 17.07.2023 розмір мінімальної заробітної плати становив 6 700 грн., тобто загальний розмір страхового відшкодування утриманцям ОСОБА_15 - доньці ОСОБА_13 та сину ОСОБА_14 становить 241 200 грн.

Тому місцевий суд з урахуванням викладеного, помилково стягнув з МТСБУ страхові виплати у розмірі 241 200 грн. на кожну дитину потерпілого окремо.

Крім того, п. 27.3 цього Закону визначено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього закону відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Оскільки регламентні виплати у цьому випадку здійснюються на підставі підпункту «а» пункту 41.1 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так як на момент події відповідальність водія ОСОБА_8 застрахована не була, місцевий суд помилково стягнув з МТСБУ на користь потерпілої моральну шкоду.

Разом з тим, місцевий суд правомірно стягнув з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_10 49 240 грн. витрат на поховання та спорудження надгробного пам?ятника, підтверджених наявними у матеріалах справи квитанціями (Т. 1 а.с. 35, 36), оскільки відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та спорудження надгробного пам?ятника за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати . та пред?явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, яке є тяжким та необережним; обставини вчинення злочину; дані про обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, пенсіонер, є особою з інвалідністю, одружений з жінкою, яка також є особою з інвалідністю ІІІ групи, має статус внутрішньо переміщеної особи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, що пом?якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що його обтяжує.

Також місцевий суд правильно врахував досудову доповідь Роменського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі чи її обмеження, можливе. Ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства є середніми.

Докази, які підтверджують неможливість перебування обвинуваченого під вартою у зв?язку з незадовільним станом здоров?я у матеріалах кримінального провадження відсутні та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Тому, всупереч апеляційним доводам захисника місцевий суд врахував усі обставини, у тому числі зазначені у апеляційній скарзі сторони захисту, та правильно призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, з призначенням додаткового покарання, що відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування положень ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання у апеляційній скарзі захисника, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України - ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.05.2024, щодо ОСОБА_8 змінити в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України коштів у відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, та моральної шкоди.

Зменшити розмір стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_10 , яка діє як законний представник доньки ОСОБА_13 та сина ОСОБА_14 , визначивши його розмір 241 200 грн. у відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_15 , тобто по 120 600 грн. на кожного з дітей.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_10 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 моральної шкоди.

В іншій частині залишити вирок суду без змін.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_8 з моменту його затримання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4