Справа № 182/7371/24
Провадження № 1-кс/0182/1276/2024
У Х В А Л А

Іменем України

19.12.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференцзв`язку),

скаржниці ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Подана скарга обґрунтована тим, що 21.11.2024 року до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_3 щодо скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 у вигляді погроз вбивством ОСОБА_3 та членів її сім`ї.

06.12.2024 року отримано лист зареєстрований під №46/31278 від 05.12.2024 року за підписом т.в.о. начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , де повідомляється, що пошуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не виявилось можливим. Інформація про ймовірне місце його перебування не надходила, та слухавку за вказаними номерами ніхто не брав. Притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за фактом ст.. 129 КК України не виявилось можливим. З чим ОСОБА_3 не погоджується.

У зв`язку вищенаведеним, просила зобов`язати уповноважену особу Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести повідомлення ОСОБА_3 від 21.11.2024 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Скаржниця підтримала скаргу та наполягала на її задоволенні.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПКстрок; відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Слідчим суддею встановлено, що 21 листопада 2024 року ОСОБА_3 звернулась до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, гр.. ОСОБА_5 .

06.12.2024 року ОСОБА_3 отримала лист №46/31278 від 05.12.2024 за підписом т.в.о. начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , згідно якого зазначено, що її звернення Нікопольським РУП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано до ІТС ІПНП ( журнал ЄО) від 21.11.2024 року за № 34378 та уважно розглянуто у відповідності до ЗУ «Про звернення громадян».

Доводи, викладені у зверненні щодо конфліктної ситуації, яка виникла 15.07.2021 року з ОСОБА_5 , прийнято та перевірено. Прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 двері до будинку не відчинив. Пошуковими заходами встновити місцезнаходження ОСОБА_5 не виявилось можливим, оскільки при неодноразовому відвідуванні місця мешкання, особистого пошуку та відповідних превентивних поліцейських заходів було встановлено, що останній за місцем мешкання відсутній, інформації про ймовірне місце його перебування не надходило. Крім цього, у відповідності до ст.. 27 ЗУ «Про Національну поліцію» дану особу було перевірено по інформаційним ресурсам та встановлено номер м.т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , але при неодноразових дзвінках слухавку ніхто не брав. У разі становлення місцезнаходження ОСОБА_5 , з ним буде проведено профілактичну бесіду, щодо недопущення протиправної поведінки у подальшому та вирішено питання про притягнення до відповідальності згідно чинного законодавства України. Станом на 03.12.2024 року заяв та повідомлень від донь ОСОБА_7 з приводу погроз не надходило. Крім того, притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , за фактом ст.. 129 КК України не виявилась можливим, оскільки погроза вбивством має бути конкретною і реальною. Реальність погрози визначається достатністю підстав побоюватися її виконання.

Відповідно до ч. 1 ст.214КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

Отже, оскаржена бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Враховуючи вищенаведене, оскільки слідчим суддею встановлено, що всупереч вимогам ст.214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення на підставі повідомлення від 21.11.2024 до ЄРДР не внесені, вважаю, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст. 303, 306, 307, 214 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - задовольнити.

Зобов`язати Нікопольський РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести повідомлення ОСОБА_3 від 21.11.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 535 КПК України, повідомити суд, про виконання даної ухвали.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1