ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/4041/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/585/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

- захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 листопада 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, ОСОБА_7 , 27.05.2023 приблизно о 19 год. 30 хв.,точний час встановити виявилось неможливо, знаходився за адресою АДРЕСА_2 , де разом із знайомим ОСОБА_9 розпивали спиртні напої.

Саме в той час між ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_9 з іншого боку, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні вищевказаної квартири та усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості, несподівано для ОСОБА_9 зі значною силою наніс кулаком лівої руки два удари в ділянку обличчя ОСОБА_9 . Від даного удару ОСОБА_9 втратив рівновагу та вдарився лівою ділянкою голови об стіну, та після чого впав на підлогу.

Потім, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії зі значною силою наніс численні удари лівою ногою в ділянку тулуба ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_7 вчинивши всі дії, які вважав за необхідне для досягнення злочинної мети, пов`язаної зі спричиненням тілесних ушкоджень, припинив свої дії.

Наслідком злочинних дій ОСОБА_7 стала травматизація особливо важливих життєвих органів ОСОБА_9 , що призвело до розвитку небезпечного для життя стану та смерті, а саме безпосередньо після спричинення тілесних ушкоджень у приміщенні квартири АДРЕСА_3 настала смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, у вищевказаний період часу в результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 , спричинено наступні тілесні ушкодження:

- закриту черепно-мозкову травму у вигляді: субдуральної гематоми (крововиливом під тверду мозкову оболонку) в лівій скроневій ділянці з розповсюдженням на ліву тім`яну ділянку; крововиливу в лівий скроневий м`яз: крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній ділянці зліва, в лобній ділянці справа з розповсюдженням на праву тім`яну ділянку, в потиличній ділянці справа; забійної рани в проекції лівої надбрівної дуги; саден в лобній ділянці справа(1). на спинці носу, на верхній повіці правого ока; синців в сполучнотканинній оболонці лівого ока(1). на слизовій оболонці верхньої губи в проекції першого зуба(1), в лівій параорбітальній ділянці з розповсюдженням на ліву надбрівну дугу, в правій параорбітальній ділянці.

- закриту тупу травму тіла у вигляді:ушкоджень внутрішніх органів (розрив тканини печінки, розтрощення правої надниркової залози, кровотеча в черевну порожнину(200мл крові), крововилив в жирову капсулу правої нирки, крововилив в стінку кишечника в ділянці переходу висхідної ободової кишки в поперечну ободову кишку( ділянка печінкового згину)); переломів ребер (6-9 правих та 5-8 лівих) із крововиливами в міжреберні м`язи і під пристінкову плевру та розривом ії в ділянці перелому 11 правого ребра; синців на передній поверхні грудної клітки зліва( в проекції 1 ребра понавкологрудинній лінії(1), проекції III міжребер`я по середній-ключичній лінії(1), в проекціїVIIміжребер`я на ділянці від умовної серединної лінії до середньої-ключичною лінії(не менш 4х), в проекції VIII міжребер`я по грудній лінії(1)); на передній поверхні грудної клітки справа (по 1 синцю: в проекції VII міжребер`я по середній ключичній лінії, в проекції VII міжребер`я по передній пахвовій лінії, в проекції IX міжребер`я по середній пахвовій лінії, в проекції ІХ міжребер`я по середній пахвовій лінії);

- крововиливів в м`язи грудної клітки на ділянці від 3 міжребер`я до 7 міжребер`я зліва від навкологрудинної до передньої пахвинної лінії та в проекції 6 міжребер`я справа по середній-ключичній лінії; в м`які тканини по задній поверхні грудної клітини в проекції 5-7 лівих ребер і в проекції 6-9, а також 10-11 правих ребер.

При цьому, на трупі також було встановлено: синці в проекції лівого плечового суглоба по передній поверхні, на лівому плечі по внутрішньо-задній поверхні в верхній третині, в проекції лівого ліктьового суглоба по задній поверхні на тлі якого наявні 2 садна, на лівому стегну по зовнішній поверхні в верхній третині, на лівій гомілці, по зовнішній поверхні в верхній третині на тлі якого є два садна, в проекції гребня правої клубової кістки; садна в проекції лівого ліктьового суглоба по зовнішній поверхні у кількості не менш чотирьох, в проекції лівого колінного суглоба по зовнішній поверхні, на спині в проекції нижнього кута лівої лопатки;ділянка осадження переривчастого характеру на правому передпліччі по зовнішній поверхні від середньої до верхньої третин, яка розташована на тлібагрово-червоного синця та по центру якої є садно лінійної форми та крововиливи під фасції м`язів лівого передпліччя по зовнішній поверхні в середній та верхній третинах.

Зазначені ушкодження утворилися віл неоднократної дії тупих предметів, що не відобразили в місцях ушкоджень своїх індивідуальних властивостей, при цьому забійні рани, синці та крововиливи утворились за механізмом удару або стиснення, садна - ковзання або тертя, а садна на тлі синців та ділянка осадження на правому передпліччі - удар-тертя-ковзання.

Дана закрита черепно-мозкова травма має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (відповідно до п. 2.1.1. а, 2.1.2., 2.1.3. т, п. 4.8. «Правил судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (надалі «Правил»)затверджених наказом МОЗ України No 6 від 17.01.1995р).

Закрита тупа травма тіла має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (відповідно до п. 2.1.1. а, 2.1.2., 2.1.3. л, п. 4.8. «Правил»).

Ушкодження верхніх та нижніх кінцівок, а також тазу у вигляді вищеописаних синців, саден, ділянки осадження із садном на тлі синця, крововиливів під фасції м`язів лівого передпліччя викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше б-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 4.8 та п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил», мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Окрім того, також було встановлено наступні ушкодження:

- забійна рана в проекції правої надбрівної дуги по внутрішньому краю;

- синці: на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції І міжребер`я по грудинній лінії; в проекції IV ребра по навкологрудинній лінії, в проекції І міжребер`я по умовній серединній лінії; на передній поверхні грудної клітки справа в проекції ІІ міжребер`я по навкологрудинній лінії, в проекції ІІІ міжребер`я по грудинній лінії, в проекції VII ребра по середній ключичній лінії; на лівому стегну по зовнішній поверхні в середній третині у кількості двох.

За ступенем тяжкості: забійна рана в проекції правої надбрівної дуги має ознаки легких тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 днів), згідно п.п. 2.3.1.а,2.3.3. «Правил». Синці на передній поверхні грудної клітки та на лівому стегну викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 4.8 та п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил», мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

На підставі вищевикладеного причиною смерті громадянина ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась внутрішньо-черепними крововиливами та призвела до розвитку гострого порушення мозкового кровообігу. Отже, між встановленою вищеописаною травмою голови та настанням його смерті вбачається прямий причинний зв`язок.

Вказані підсумки підтверджено висновками судово-медичних експертиз №10-12/1516-ДМ/23 від 01.07.2023та №10-14/70/1516-ДМ/23 від 11.07.2023

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається не неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що під час досудового розслідування піддавався тортурам та шантажу з боку правоохоронних органів задля надання неправдивих свідчень. Також зазначив, що під психологічним тиском був вимушений відмовитись від захисника. Зауважив, що на розгляд справи в порядку ст.349 КПК України він погодився під тиском прокурора, який погрожував, що у протилежному випадку, йому буде призначено набагато більший строк покарання. Просить призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції із наданням захисника.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи обвинуваченого про те, що під час досудового розслідування він піддавався тортурам та шантажу з боку правоохоронних органів з метою надання неправдивих свідчень, колегія суддів вважає за необхідне прокоментувати наступним чином.

Верховний Суд у своїх рішеннях уже звертав увагу на те, що для того, щоб у компетентних органів виник обов`язок провести розслідування за заявою про застосування методів, які порушують статтю 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, така заява має бути «небезпідставною». Тобто особа, яка заявляє про погане поводження з нею, має навести конкретні обставини такого поводження і надати певне підтвердження цим обставинам або, якщо це неможливо з об`єктивних причин, повідомити інформацію, яка дає можливість перевірити, чи має заява певні підстави. Хоча доведення обґрунтованості заяви про погане поводження не може покладати на заявника настільки надмірний тягар доведення, однак за відсутності інформації, яка дає можливість її перевірити, заява про погане поводження не може бути визнана «небезпідставною» і не створює обов`язку проведення розслідування такої заяви (справа № 515/2020/16-к).

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_7 на стадії досудового слідства із заявами про тиск з боку правоохоронних органів до прокуратури не звертався. Відповідних заяв з боку останнього не було і під час судового розгляду у суді першої інстанції. Вперше обвинувачений вказав про це в своїй апеляційній скарзі, однак зазначені обвинуваченим відомості не містили належного опису фактичних обставин, за яких відбувалося стверджуване ним погане поводження. Таких відомостей не було наведено обвинуваченим і в судовому засіданні під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження. Також обвинуваченим не було наведено доводів стосовно того, які саме обставини перешкодили йому звернутись до правоохоронних органів з такими заявами.

Таким чином матеріали справи не містять будь-яких даних про застосування до ОСОБА_7 недозволених методів під час слідства.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про порушення його права на захист, то вони є безпідставними.

Відповідно до положень ст.345 КПК України, особам, які беруть участь у судовому розгляді вручається пам`ятка про їх права та обов`язки, передбачені цим Кодексом. Після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у судовому розгляді, з пам`яткою, головуючий з`ясовує, чи зрозумілі їм їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані у повному обсязі.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, зокрема журналу судового засідання від 28 липня 2023 року, у підготовчій частині судового засідання головуючий з`ясував у обвинуваченого чи була йому вручена пам`ятка про права і обов`язки, у переліку яких є право обвинуваченого мати захисника, у тому числі захисника за рахунок держави.

Слід відзначити, що обвинувачений зазначив суду про те, що він отримав пам`ятку про права і обов`язки, права йому зрозумілі.

Крім того, у судовому засіданні 07 серпня 2023 року обвинувачений ОСОБА_7 на уточнююче запитання головуючого судді щодо отримання правової допомоги зазначив, що самостійно залучить захисника.

Під час судового засідання 11 вересня 2023 року обвинувачений ОСОБА_7 у відповідь на уточнююче запитання головуючого судді заявив про своє небажання мати захисника.

Таким чином доводи скарги обвинуваченого про зворотне, необґрунтовані.

Відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч.3 ст.349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченого та інших учасників судового провадження, всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, а їх позиції добровільні, роз`яснив ОСОБА_7 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого останній не заперечував.

Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.3 ст.349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, не встановлено.

За таких обставин суд обґрунтовано розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу останнього.

При цьому, згідно журналу судового засідання від 11 вересня 2023 року, обвинувачений ОСОБА_7 наголошував, що підтверджує всі обставини, зазначені в обвинувальному акті, та добровільно надав показання.

Що стосується твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого про введення його стороною обвинувачення в оману, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки зазначене не підтверджується матеріалами справи. Враховуючи викладене, обвинувачений ОСОБА_7 був ознайомлений зі своїми правами, включаючи право мати захисника за першою вимогою, а показання надавав добровільно.

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404 КПК України, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів не перевіряє оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювались і щодо них докази не досліджувалися відповідно до положень ч.4 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Покарання ОСОБА_7 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та всіх даних про його особу, воно є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: