Справа № 276/221/25
Провадження по справі 1-кс/276/40/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року с-ще Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000027 від 03.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Грушки Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий слідчого відділу відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором Коростишівської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що що 02.02.2025 близько 20 год. 00 хв. між ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_7 , які спільно розпивали алкогольні напої в кухні будинку за місцем їх спільного проживання в АДРЕСА_1 , виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто в умисному вбивстві останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вказаний день час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_7 , та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , взявши до рук кухонну дощечку, яка знаходилась на столі в кухні будинку в АДРЕСА_1 , наніс не менше чотирьох ударів останньою по голові ОСОБА_7 , який сидів на стільці поблизу вказаного стола.

Від нанесених ударів ОСОБА_5 , у ОСОБА_7 утворились тілесні ушкодження у вигляді набряку-набухання головного мозку, відкритого перелому потиличної кістки з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, від яких потерпілий помер на місці події.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в умисних діях, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Мотивуючи наявність ризику того, що ОСОБА_5 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, слідчий вказує, що за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому загрожує реальне покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховатися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, слідчий зазначає, що підозрюваний матиме реальну можливість впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом або підкупом, для зміни останніми показів, які є джерелом доказу в кримінальному провадженні, оскільки свідки, потерпілий у даному кримінальному провадженні є знайомими та близькими родичами останнього, проживають в одному населеному пункті, що вказує на можливість в подальшому вчинення будь яких дій як фізичного, так і психологічного характеру з метою зміни дачі показів чи відмови від їх надання з метою подальшого уникнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, з підстав зазначених у ньому. Прокурор додатково зазначив, що підозра є обгрунтованою та підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, звернув увагу, що основним свідком події є син підозрюваного ОСОБА_8 , який проживає з батьком в одному будинку, що виключає можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту. Також, прокурор зазначив, що під час огляду місця події в будинку, де виявили труп ОСОБА_7 , також виявлено відро з ганчіркою та залишками крові, що свідчить про те, що підозрюваний намагався приховати сліди вчиненого злочину, зокрема, сліди крові, а тому обрання менш тяжкого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню наведеним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що вину у пред`явленій підозрі визнає частково, зазначив, що не мав наміру вбивати сина ОСОБА_7 , під час сварки з ним наніс сину один удар дерев`яною дошкою у лобну частину голови, по потилиці ударів не наносив, можливо син, будучи у стані сп`яніння падав та вдарявся головою об стільчики, які слідчим під час огляду належним чином не досліджено. Підозрюваний просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, так як не збирається нікуди втікати.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав що цей запобіжний захід є надто суворим, захисник зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, похилий вік, з місця події не втікав та самостійно викликав поліцію, а тому просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде запобігати зазначеним прокурорам ризиків.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000027 від 03.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У ході розслідування 04.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування обґрунтована підозра не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Факт можливої причетності ОСОБА_5 до злочину, вчинення якого йому інкримінуються, підтверджується сукупністю доданих до клопотання доказів, які були досліджені в судовому засіданні, зокрема: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 03.02.2025; протоколом огляду місця події від 03.02.2025 (місця вчинення кримінального правопорушення) за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено дерев`яну палицю та інші предмети зі слідами крові; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 03.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.02.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 04.02.2025; лікарським свідоцтвом про смерть №147 від 03.02.2025, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала від набряку-набухання головного мозку, відкритого перелому потиличної кістки з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку.

Однак, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Дослідження вказаних доказів дає підстави вважати, що висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, який йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими. Виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та вказане може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

При вирішення питання про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини Бессієв проти Молдови вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років та відсутністю міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, зокрема відсутності утриманців. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення та може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На думку суду, обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є вчинене підозрюваним посягання на життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , а відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Окрім того, слідчий суддя також приймає до уваги, що з урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, зокрема, на свідка ОСОБА_8 , який є безпосереднім очевидцем подій та інших свідків, оскільки вони проживають в одному населеному пункті, знайомі один з одним, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом або підкупом, для зміни останніми показів, які є джерелом доказів в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не погоджується з доводами захисту про те, що відсутні підстави для обрання найсуворішого запобіжного заходу, через те, що підозрюваний має постійне місце проживання, поганий стан здоров`я та не втікав з місця події, оскільки вказані обставини не спростовують наведені прокурором ризики та не стримали підозрюваного від вчення умисних насильницьких дій, спрямованих на посягання на життя і здоров`я людини, що характеризується підвищеної суспільною небезпекою. Крім того, доводи захисника про те, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде запобігати ризику впливу на свідків, які вже допитані, слідчий суддя вважає не обгрунтованими, оскільки підозрюваний проживає в одному будинку із сином ОСОБА_8 , який є безпосереднім свідком вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про підвищений ризик впливу на них з боку підозрюваного.

Крім того, згідно довідки КНП «Хорошівська лікарня» від 03.02.2025 підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я може утримуватися в ізоляторі тимчасового тримання, госпіталізації не потребує, а сам по собі похилий вік підозрюваного не свідчить про виключення настання ризиків, які доведені стороною обвинувачення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України в частині перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки клопотання не містить його обгрунтування та він не підтверджений жодними доказами.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя враховує також початкову стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000027, розпочатого лише 03.02.2025, необхідність проведення першочергових слідчих дій по виявленню слідів злочину і речових доказів, проведення судово-медичних та криміналістичних експертиз, суть та характер кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 Кримінального кодексу України, що відноситься до особливо тяжкого злочину, вчиненого проти життя і здоров`я особи.

Таким чином слідчий суддя вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж у вигляді тримання під вартою, на вказаній початковій стадії досудового розслідування не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому незважаючи на презумпцію свободи та невинуватості, наявні ризики, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а також те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе не визначати розмір застави.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування строком на 60 діб з моменту затримання підозрюваного.

Керуючись ст.176 - 178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, а саме: до 16 годин 00 хвилин 5 квітня 2025 року без визначення розміру застави.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто з 16:00 години 03.02.2025 року.

Строк дії ухвали встановити до 5 квітня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 14 год 00 хв. 10.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1