ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

у особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 24.09.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровськ Покровського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених органом досудового розслідування обставин.

Так, ОСОБА_3 усвідомлюючи факт наявності збройної агресії рф проти України, а також розуміючи суспільну небезпеку своїх дій для цивільного населення, військових формувань та правоохоронних органів України, будучи проросійськи-налаштованою особою, діючи умисно, з особистих міркувань, з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед населення, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як з 29 серпня 2024 року, діючи умисно, використовуючи платформу спільного доступу «Однокласники» проводив інформаційно-підривну діяльність проти України, шляхом поширення інформації для необмеженого кола осіб, що свідчить про публічні заклики про підтримку рішень та дій держави агресора російської федерації.

Так, на сторінці платформи спільного доступу «Однокласники» із назвою « ОСОБА_4 » та посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 поширено публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 що містить світлину з прапором російської федерації та т.зв. «символікою» невизнаних самопроголошених терористичних утворень т.зв. «ДНР/ЛНР» та наявний наступний текстовий зміст: «Луганская республика Донецкая республика Я признаю независимые и свободные Республики».

Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 на сторінці платформи спільного доступу «Однокласники» із назвою « ОСОБА_4 » та посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 поширено публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 наступного змісту: «Военная операция на Украине - это не начало войны, а завершение 8-летней войны на Юго-востоке Украины, защита жителей Донбасса и ЛНР от постоянных притеснений и геноцида со стороны украинского режима. - Большинство россиян поддерживает спецоперацию на Украине, и это подтверждается опросами самих жителей. Нас большинство - и мы не боимся твердо высказаться «Zа» - Спецоперация - это не война, это борьба за мир, разрушение только военных объектов Украины - Учителя, врачи, айтишники, студенты, молодежь, предприниматели все хотят, чтобы на Донбассе был мир, чтобы люди вернулись к обычной жизни. Но для этого необходимо обеспечить их безопасность от бомбежек со стороны нацистских полков из Украины - Запад и Украина во всем обвиняют нашего Президента. Он вновь принимает весь удар на себя. Мы поддерживаем нашего Президента - Абсолютное большинство граждан России сегодня одобряют решение Президента помочь жителям Донбасса, поддержка Президента гражданами находится на самом высоком уровне с 2018 года; Россия #zaПутина, #РоссияzaПутина - Союзные страны поддерживает Россию. Сербия, Китай, Индия, Белоруссия и другие страны выступают за нас/против США. Просим вас реализовать серию интеграций знака Z в онлайн-активности. Варианты интеграций: 1. Выделение буквы Z в имени и фамилии в аккаунте Лома/блогера или добавление в конце ФИ знака Z. Примеры названия аккаунта: ОСОБА_5 , Иван Зотов Z; 2. Выделение буквы Z в названии пабликов или добавление в конце названия знака Z. Примеры: Подслушано в ПенZе, ОСОБА_6 Z. 3. Использование watermark с символом Z в контенте, посвященном поддержке демилитаризации Украины и операции российской армии, в том числе при освещении офлайн-мероприятий; 4. На аватарках - использование логотипа Z и картинки Za мир; 5. В карточках - использование логотипа Z в карточке к постам ЛОМов, к постам в пабликах.».

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 на сторінці платформи спільного доступу «Однокласники» із назвою « ОСОБА_4 » та посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 опублікувано та поширено публікацію за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 що містить наступний текстовий вміст: «И всё же, сейчас очень важно поддержать наши родные ДНР и ЛНР в это трудное время. Мы должны признать, что Российская Федерация с начала СВО принесла стабильность и порядок на нашей родной земле. Я призываю всех жителей ДНР и ЛНР к сотрудничеству с нынешним руководством ради общего развития и процветания в составе Российской Федерации. Ко всему, если у вас есть возможность, помогайте военнослужащим Российской Федерации в обеспечении целостности наших молодых республик. Вместе, мы сможем построить лучшее будущее под руководством Российской Федерации!».

Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 на сторінці платформи спільного доступу «Однокласники» із назвою « ОСОБА_4 » та посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 опублікувано та поширено публікацію за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 наступного змісту: «Папа римский прокомментировал решение Киева о запрете УПЦ Папа Римский Франциск, говоря о «недавних законах на Украине», заявил об опасениях за свободу верующих и подчеркнул, что никакая христианская церковь не может быть упразднена. «Думая о недавно принятых на Украине законах, у меня возникает страх за свободу тех, кто молится. Кто молится по-настоящему, всегда молится за всех. Зло не совершается из-за молитвы. Если кто-то совершает зло против своего народа, он будет виновен в этом. Но он не совершает зла из-за того, что молится. И пусть получит возможность молиться тот, кто хочет молиться в том месте, которое считает своей церковью. Пожалуйста, да не будет упразднена напрямую или косвенно никакая христианская церковь. Церкви трогать нельзя!» заявил понтифик по окончании воскресной проповеди на площади Святого Петра в Ватикане. ОСОБА_7 в субботу подписал законопроект о запрете деятельности на территории Украины религиозных организаций, связанных с РФ, в частности, канонической Украинской православной церкви. Украинский парламент во вторник принял закон, который позволяет запретить на Украине Украинскую православную церковь самую большую христианскую конфессию и общину верующих в стране. Как уточнил депутат Рады ОСОБА_8 , у УПЦ будет девять месяцев, чтобы «разорвать связи с РПЦ». Закон вступает в силу через 30 дней со дня его опубликования. Перед этим законопроект поддержал Всеукраинский совет церквей и религиозных организаций. Украинские власти организовали самую масштабную в новейшей истории страны волну гонений на Украинскую православную церковь Московского патриархата самую большую общину верующих в стране. Ссылаясь на ее связь с Россией, местные власти в разных регионах Украины приняли решения о запрете деятельности УПЦ. СБУ стала заводить уголовные дела против духовенства УПЦ, проводить «контрразведывательные мероприятия» обыски у епископов и священников, в храмах и монастырях в поисках доказательств «антиукраинской деятельности». В отношении некоторых представителей духовенства украинскими судами вынесены обвинительные приговоры, многие находятся под арестом. Сотни православных храмов УПЦ силой были захвачены украинскими раскольниками при поддержке местных властей, при этом «физическому насилию подвергаются священники и миряне, мужчины и женщины». Источник: ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_7 на сторінці платформи спільного доступу «Однокласники» із назвою « ОСОБА_4 » та посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 опублікувано та поширено публікацію за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 що містить світлину на якій зображений прапор рф та текст: «Российские военные освободили Птичье в ДНР, сообщили в Минобороны РФ.».

Також, ІНФОРМАЦІЯ_8 на сторінці платформи спільного доступу «Однокласники» із назвою « ОСОБА_4 » та посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 опублікувано та поширено публікацію за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 що містить світлину на якій міститься «символ» невизнаного самопроголошеного терористичного утворення «Донецька народна республіка» та текстовий надпис « ІНФОРМАЦІЯ_10 ».

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_11 на сторінці платформи спільного доступу «Однокласники» із назвою « ОСОБА_4 » та посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 опублікувано та поширено публікацію за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 що містить світлину на якій міститься зображення в.путіна, георгіївська стрічка та текстовий надпис: «главнокомандующий! мы с тобой за единое отечество!»

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 111-1 КК України, - як публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 25.11.2024 року з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Рівненського міського суду від 28 листопада 2024 року було ухвалено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була складена в присутності захисника-адвоката ОСОБА_9 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник ОСОБА_9 .

З заяви захисника адвоката ОСОБА_9 , щодо згоди з встановленими досудовим слідством обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні вбачається, що останній повністю погоджується із встановленими досудовим слідством обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному ст.ст. 381-382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження 0000136 від 24.09.2024 , вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 111-1 КК України,- як публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_9 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України, а саме,- як публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань.

Цивільного позову у кримінальному провадженні немає. Витрати на залучення експертів відсутні.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Каяття є негативно забарвлене почуття, що поєднує в особі співчуття або жаль з приводу свого вчинку і почуття провини за його наслідки.

Суд приходить до переконання про дійсне, відверте визнання своєї провини обвинуваченим та щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як слідує з п. 3 даної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину його обставини його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчиненого групою осіб і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Статтею 17 Закону України від 23.02.2016 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику суду, як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» п. 38 рішення від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування того чи іншого покарання.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин суд не встановив, то суд прийшов до переконання, що обвинуваченому має бути призначене покарання без ізоляції від суспільства в межах санкції інкримінуємоі статті Кримінального Кодексу України у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є адекватний характеру вчинення обвинуваченим кримінально-караних дій, і буде необхідний й достатній для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Суд також вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушення та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи". За цих же обставин, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом. Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположених свобод» 1950 року.

У відповідність ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей і іншого майна у випадку, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, були предметом злочину, були використані, як засоби чи знаряддя вчинення злочину. Спеціальна конфіскація застосовується за рішенням суду.

Керуючись ст.369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування повязні з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно господарських функцій на строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Застосувати спеціальну конфіскацію у відповідність ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, а саме персональний ноутбук марки «Lenovo» моделі «G570» з серійним номером «S/N 102558926» та зарядний пристрій до ноутбука марки «Lenovo» примусово, безоплатно вилучити у власність держави.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1