Провадження № 1-кп/638/2281/24
УХВАЛА

Іменем України

31 грудня 2024 року м. Харків

Коллегія суддів Дзержинського районного суду м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0002325 від 04.11.2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 1 ст. 115 Кримінального Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0002325 від 04.11.2024 за клопотанням прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 1 ст. 115 Кримінального Кодексу України.

Ухвалою суду від 30.12.2024 року у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання у психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, обраного щодо ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що

, на підставі висновку судово-психіатричного експерта Харківській Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України» № 828 від 02.12.2024, встановлено, що ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 11.12.2024, ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком до 02.01.2025 року включно. Цією ж ухвалою суд постановив помістити ОСОБА_7 у порядку застосування запобіжного заходу до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії міністерства охорони здоров`я України» на зазначений вище термін.

На даний час у вказаній кримінальній справі, наявні ті самі ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ст.177 КПК України, які існували й на час застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, згідно вимог ч.5 ст.12 КПК України сусупільно небезпечне діяння, яке інкримінуються ОСОБА_7 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у виді п"ятнадцять років позбавлення волі, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Наведене дає підстави вважати, що підозрюваний в разі незастосування (не продовження) стосовно нього запобіжного заходу може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнути його притягнення до кримінальної відповідальності.

Виходячи із вище викладеного сторона обвинувачення вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, обраних щодо ОСОБА_7 буде недостатнім для запобігання наведених ризиків, забезпечення своєчасного проведення необхідних процесуальних дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

Захисник та особа відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру в судовому засіданні не заперечили відносно задоволення клопотання прокурора. Захисник зазначив, що його підзахисний потребує лікування та перебування у спеціальному медичному закладі, проте заперечував доведеність ризиків, на які посилається прокурор.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

У відповідності до ч.1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Відповідно до ч.2 ст. 508 КПК України ,передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Згідно ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Частина 1 ст. 514 КПК України визначає, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обгрунтовується тим, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останньому інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення і останній, усвідомлюючи факт застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, може зникнути зі свого постійного місця проживання або реєстрації та переховуватися від суду, що можетнегативно вплинути на прийняття кінцевого рішення у справі.

Ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 з метою уникнення відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити потерпілого, свідків, змінити свої покази.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обгрунтовується тим, що на теперішній час ОСОБА_7 страждає на хронічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної та відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв?язку з чим останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на вказане, суд вважає, що ризики передбачені статтею 177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, продовжують існувати.

Вивченням особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Застосування іншого запобіжного заходу є неможливим з урахуванням її небезпечної поведінки, про що вказує характер його дій, викладених у клопотанні та встановлених в підготовчому засіданні.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці акцентує увагу на тому, що осіб, які мають психічні розлади, може бути позбавлено волі або з метою проведення медичного лікування, або у зв`язку з потребами суспільства. Основна причина, чому Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (п. п. «е» п. 1 ст. 5) дозволяє позбавляти їх волі, полягає не лише у тому, що ці особи можуть бути небезпечними для суспільства, а ще і у тому, що їх власні інтереси можуть вимагати утримання у спеціалізованих закладах (рішення у справах: «Горшков проти України» від 08.11.2005 р., заява № 67531/01, п. 37; «Литва проти Польщі («Litwa v. Poland), заява № 26629/95, параграф 60).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - на 60 діб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 314, 315, 336, 508 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання у психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити.

Продовжити строк тримання у психіатричному закладі у Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», яка знаходиться за адресою: 49006, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84 , підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєтрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на 60 (шістдесят) діб, а саме: до 28.02.2025 року.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та направити у психіатричний заклад Дніпровську філію «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3