Справа №173/533/24
Провадження №1-кп/173/40/2025
У Х В А Л А

іменем України

15 січня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську кримінального провадження № 0000043 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, не працюючого, із середньою - технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2024 року до суду від прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в тому, що ОСОБА_4 , 22 січня 2024року, приблизно о 12 год 00 хв (більш точний час встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим), зайшов до приміщення магазину «Росинка», розташованого за адресою: вул. Привокзальна, 2 А, смт. Новомиколаївка Верхньодніпровської ТГ Кам`янського району Дніпропетровської області, та перебуваючи біля відкритої для доступу вітрини у торговельному залі вказаного магазину, побачив розміщений на ній утеплюючий рулон «Теплий Дом» шириною 610 мм. на 8200 мм. та товщиною 50 мм., вартістю 600 гри., який визначив предметом скоєння злочину, після чого, діючи таємно, умисно, з корисливим мотивом, взяв руками утеплюючий рулон «Теплий Дом» та разом з вказаним вище майном покинув територію магазину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №518/24 від 28.01.2024 року матеріального збитку на загальну суму 600 грн. шістсот гривень), в цінах діючих на момент скоєння кримінального правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку декриміналізацією вказаного кримінального правопорушення за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримав заявлене прокурором клопотання та просив його задовольнити, підтвердивши, що факт вчинення крадіжки будівельного матеріалу існував.

Суд, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого вивчивши зміст заявленого клопотання, вивчивши обвинувальний акт, дійшов наступного висновку.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 0306/7567/12 за загальним правилом, закріпленим у ч. 2ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінальноправової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон), відповідно до якого ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної ст. 169 цього Кодексу для відповідного року, та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3 028.00 грн.

З 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3 028 грн., а отже суд вважає, що внаслідок прийняття вищевказаного Закону, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки вартість майна, зазначена в обвинувальному акті яке ним викрадене, становить суму меншу за 3 028 гривень.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність», у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Частина 3 ст. 479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (1514 х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 , діяння у 2024 році, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки якого він обвинувачується, згідно обвинувального акту становить 600.00 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн. в 2024 році).

Обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечує проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження з зазначених підстав, тому суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати - відсутні.

У кримінальному провадженні є речові докази, якими визнано: утеплюючий рулон «Теплый Дом» шириною 610 мм на 8200 мм, товщиною 50 мм , долю яких необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. 284 ч.1 п.4-1, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0000043 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати - відсутні.

Цивільний позов - не заявлявся

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирається .

Речові докази: утеплюючий рулон «Теплый Дом» шириною 610 мм на 8200 мм, товщиною 50 мм, передані на зберігання власнику, ОСОБА_5 після набрання ухвалою законної сили повернути останньому.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1