Справа № 471/146/25
Провадження №1-кс/471/43/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2025 р.

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого Відділення поліція № 1 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліція в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосафронівка Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, військовозобов`язаний, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант, водій - електрик 2 відділення наземних роботизованих комплексів взводу наземних роботизованих комплексів, який самовільно залишив військову частину 22.07.2024 року, неодноразово раніше судимий востаннє 05.06.2020 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 22.01.2024 з Казанківської ВК Миколаївської області по відбуттю строку покарання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Братського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого Відділення поліція № 1 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліція в Миколаївській області погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивоване тим, що 30 січня 2025 року близько о 23:30 год., більш точного часу досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, ОСОБА_5 знаходився в приміщенні кафе «Ольга», яке розташоване за адресою: вул. Соборна, с-ще Єланець Вознесенського району Миколаївської області де помітив ОСОБА_7 , яка в цей момент також відпочивала у кафе «Ольга», в цей час в останнього виник злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, пов`язаний з вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_7 , ОСОБА_5 пішов за останньою по вул. Соборна в с-ще Єланець Вознесенського району Миколаївської області. В подальшому, поблизу аптеки «Низьких цін», яка розташована за адресою: вул. Соборна, с-ще Єланець Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_7 , в результаті чого остання вдарилась головою об бетонне покриття, отримавши тілесне ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці голови з права, забійну рану, незначний набряк м`яких тканин, набряк верхньої губи, садно обличчя, ссадно на лівій кисті.

Після цього, ОСОБА_7 усвідомлюючи реальність загрози її недоторканості статевої свободи, з метою відтермінування незаконних дій з боку ОСОБА_5 та отримання допомоги від перехожих осіб, почала заспокоювати останнього і пропонувати переміститись в інше підходяще місце, в тому числі і до неї додому, щоб таким чином відвернути небезпеку та отримати допомогу.

В результаті цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 поступово перемістились до аптеки «Бажаю здоров`я», де ОСОБА_7 з метою виклику допомоги та недопущення її зґвалтування, з власного телефону марки «Iphone 12 Pro», здійснила виклик на абонентський номер, яким користується її брат ОСОБА_8 . Помітивши вказані дії ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вибив з рук останньої мобільний телефон, який впав на землю.

Після цього, внаслідок опору ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 перемістились до купи листя, яке знаходилось між аптекою «Бажаю здоров`я» та будівельним магазином «», долаючи опір ОСОБА_7 , застосовуючи при цьому фізичну силу, ОСОБА_5 повалив ОСОБА_7 в купу з листям, при цьому висловлюючи в процесі словесні погрози, щодо бажання вступу з потерпілою в статеві зносини відсутності ї добровільної згоди та супротив, намагався зняти одяг з ОСОБА_7 з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло останньої, з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_7 . Однак внаслідок поштовху ОСОБА_7 , ОСОБА_5 втративши рівновагу впав на землю, чим скористалася ОСОБА_7 , швидко піднялась та почала втікати. В свою чергу ОСОБА_5 погнався за останньою, одна не змігши наздогнати, повернувся до місця, де вибив з рук ОСОБА_7 мобільний телефон, достовірно знаючи, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на території України з 5 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє продовжено 10.11.2024 до 08.02.2025, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення мобільного телефону «Iphone 12 PRO», який належить ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті особисте збагачення, та обернення його на свою користь, усвідомлюючи, що його протиправні дії вчиняються в умовах воєнного стану, пересвідчившись, що його дії непомічені потерпілою так і іншими особами, таємно викрав вище вказаний мобільний телефон «Iphone 12 PRO» вартістю 17 000 грн., який перебував у чохлі білого кольору вартістю 200 грн., з яким з місця події зник та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 17 200 грн.

За викладених вище обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив про його задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що у нього був умисел лише на викрадення мобільного телефону потерпілої, дій, направлених на зґвалтування він не вчиняв, тому підозру за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України вважає необґрунтованою.

Захисник зазначив, що підозра за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України є необґрунтована, ризики, вказані у клопотанні є недоведеними, а тому вважає, що достатнім запобіжним заходом буде нічний домашній арешт, оскільки підозрюваному необхідно працювати, для забезпечення себе необхідними продуктами харчування.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали на обґрунтування доводів клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

30.01.2025 року о 04:25 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним зазначеного кримінального правопорушення свідчать: протокол огляду місця події з фототаблицею до нього від 30.01.2025; протокол огляду місця події з фототаблицею до нього від 30.01.2025; протокол огляду місцевості з фототаблицею до нього від 30.01.2025; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 30.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 30.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 30.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 30.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 30.01.2025; протокол огляду мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 з фототаблицею до нього; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 30.01.2025; протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 від 30.01.2025 та додатком до нього у вигляді DVD диску; медичною карткою потерпілої ОСОБА_7 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30.01.2025; речовими доказами мобільним телефоном «Iphone 12 Pro», спортивною курткою чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору на лівому рукаві, які вилучені у ОСОБА_5 при затриманні в порядку ст. 208 КПК України, білою курткою та жіночою сумочкою потерпілої, які виявлені на місці події.

Відповідно до ст. 177 КПК України існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати потерпілу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочину, за які передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому знаючи про міру покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Крім того, ОСОБА_5 будучи військовозобов`язаним та маючи обов`язок здійснювати захист суверенітету країни, був призваний до лав Збройних сил України, однак 22.07.2024 самовільно залишив військову частину.

Також, ОСОБА_5 не має стійких соціальних зав`язків, постійного джерела доходів, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем, порушує громадський спокій та веде бродячий спосіб життя.

Вищевикладене свідчить про можливість останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Доказом можливості вчинення іншого кримінального правопорушення є те, що ОСОБА_5 неодноразово засуджувався, востаннє 05.06.2020 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 22.01.2024 з Казанківської ВК Миколаївської області по відбуттю строку покарання, неодноразово відбував покарання у місцях позбавленні волі, після звільнення з яких на протязі незначного часу знову вчиняв кримінальні правопорушення, як і в даному випадку.

Також ОСОБА_5 , неодноразово проявляв агресію та вчиняв домашнє насильство до своєї колишньої співмешканці та її матері.

Крім цього, враховуючи, що свідчення потерпілої ОСОБА_7 , є основоположними, враховуючи, що ОСОБА_5 з матеріалів кримінального провадження стало відомо про її місце проживання, враховуючи тяжкість покарання яке йому загрожує та особу підозрюваного, існує ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілу ОСОБА_7 для примушування останньої до зміни показів з метою уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею враховуються вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочину, за які передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 за місцем свого проживання зарекомендував з негативної сторони, що підтверджується довідками характеристиками, а також неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що останній належних висновків для себе не зробив та продовжує вчиняти правопорушення.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є можливим у зв`язку з відсутністю житла, проживання в напівзруйнованому будинку, право власності на який не зареєстроване та веденням бродяжницького способу життя.

Застосуваня до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави неможливе оскільки останній вчинив злочин з застосуванням та погрозою застосування насильства.

Враховуючи вище наведене та особу підозрюваного, вважаю, що більш м`яка міра запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам і забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень по справі.

Вік, стан здоров`я та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_5 не перешкоджають його утриманню в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Отже, з урахуванням наведеного застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає не можливим.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного приходжу до висновку про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-179,183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про обрання запобіжного заходу - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з триманням в СІЗО м. Миколаєва строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 31 березня 2025 року до 04 години 25 хвилин, без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 06.02.2025 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1