Провадження № 1-кп/932/939/24
Справа № 225/643/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000080, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дзержинськ, Донецької області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000080 відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.111 КК України.

Під час судового засідання прокурор вважав за доцільне продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів на підставі п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, так як обвинувачена, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення може вчинити спробу переховуватися від суду, а також скоїти інші злочини.

Заперечував проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченій запобіжний захід на домашній арешт, оскільки заявлені ризики не обґрунтовані та не доведені, а лише тяжкість не може бути підставою для продовження строку запобіжного заходу. При цьому, обставини, на які посилається прокурор як то тривалість злочинної діяльності, не можуть бути взяті до уваги, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується лише в одному епізоді.

Обвинувачена підтримала захисника.

Вислухавши учасників процесу, колегія суду приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 строком на 60 днів, колегія суддів, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до висновку щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, станом на 24 січня 2025 року, строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 спливає, судовий розгляд по справі триває, свідки не допитані, письмові докази не дослідженні.

При цьому, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також довічне, тому усвідомлюючи відповідальність, яка їй загрожує у випадку доведеності її вини, існує реальний ризик того, що вона може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Крім того, при запровадженому військовому стані, ОСОБА_7 з метою уникнення від покарання, яке їй загрожує у разі встановлення її винуватості судом, може вчинити спробу переховуватися на тимчасово окупованих територіях України або умисно скористатися численною евакуацією населення України з зони бойових дій або наближеної до неї, до інших територій України.

Вищенаведені обставини та серйозність висунутого їй обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику того, що ОСОБА_7 може без перешкод залишити місце мешкання та переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Також, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою, колегія суддів, враховує дані про особу обвинуваченої, характер та обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, яке свідчить про відсутність у ОСОБА_7 стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, а також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а тому доводи сторони захисту в цій частині судом не приймаються.

Колегія суддів враховує характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Окрім цього, доводи сторони захисту про відсутність ризиків та їх необґрунтованість, колегією суддів не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченій запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Також колегія суддів враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальні поведінку обвинуваченої.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, з урахуванням вищенаведених ризиків, обставин справи, даних про особу, суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу застави.

На підставі викладеного, колегія суддів, вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 196-197, 331, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 березня 2025 року, включно.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Розмір застави - не визначати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в установлений Законом строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3