Справа № 446/2755/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 18.11.2024 за №0000130 за обвинуваченням

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Прибужани, Кам`янка-Бузького району Львівської області, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді оператора-стрільця першого відділення охорони першого взводу охорони четвертої роти охорони третього батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 в званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , 06.06.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу цієї частини, на всі види забезпечення, де він проходив в подальшому військову службу у військовому званні «солдат» на посаді оператора-стрільця першого відділення охорони першого взводу охорони четвертої роти охорони третього батальйону охорони. Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Проте, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 став на шлях протиправної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин. 17 листопада 2024 року близько о 20:45 год, ОСОБА_3 , знаходячись в спальні кімнаті житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 ,знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , наніс потерпілому ОСОБА_4 , один удар правою рукою зведено в кулак в ліву частину обличчя, два удари правою рукою зведено в кулак в праву частину обличчя, один удар правою рукою зведеною в кулак в праве вухо та приблизно два-три удари у взутті в грудну клітку останнього.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді синця в ділянці правої вушної раковини, синця в ділянці лівої вушної раковини, синця в правій навколо орбітальній ділянці, синця на верхній повіці з переходом на бокову поверхню лівого ока, синця на боковій поверхні нижньої губи та садно на слизовій оболонці верхньої губи зліва, що відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 подав до суду обвинувальний акт щодо кримінального правопорушення, в якому зазначив про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілим ОСОБА_4 додано заяву від 26.11.2024, в якій він не заперечує проти розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Як видно з доданої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000130 від 18.11.2024 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.11.2024 (аркуш кримінального провадження 3), поясненням ОСОБА_4 від 17.11.2024 (аркуш кримінального провадження 4-6), поясненнями ОСОБА_7 від 17.11.2024 (аркуш кримінального провадження 7), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 19.11.2024 (аркуш кримінального провадження 14-16), протоколом проведення слідчого експерименту від 19.11.2024 (аркуш кримінального провадження 19-21), висновком експерта №78/2024 від 20.11.2024 (аркуш кримінального провадження 25-26), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.11.2024 (аркуш кримінального провадження 28-31), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.11.2024 (аркуш кримінального провадження 32-35), поясненнями ОСОБА_3 від 19.11.2024 (аркуш кримінального провадження 36-37), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 (аркуш кримінального провадження 69-71).

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - спричинення умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку в психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, характеризується позитивно, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді оператора-стрільця першого відділення охорони першого взводу охорони четвертої роти охорони третього батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 в званні «солдат».

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільного позову не було заявлено.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень. 00 коп) грн.

Речовий доказ: медичну документацію, заповнену на ім`я потерпілого ОСОБА_4 - повернути за належністю потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1