Справа № 355/559/24
Кримінальне провадження № 1-кп/355/65/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2025 р. Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000464 від 18 лютого 2024 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Лехнівка Баришівського району Київської області, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, військовозобов`язаний, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2024 року, близько 15 годині, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою вулиця Роговця біля будинку №1 в селі Лехнівка Броварського району Київської області, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2105 державний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, номер він-коду НОМЕР_2 , білого кольору. З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом. Не повідомивши про нього своїм знайомих, усвідомлюючи, що його дії незаконні та протиправні, передбачаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків свого діяння. Скориставшись відсутністю власника домоволодіння, а також переконавшись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає відчинив двері автомобіля за допомогою сили рук, разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 взявшись за раму автомобіля перекотили його до території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 за своїм місцем проживання залишивши його зберігати. Таким чином незаконно заволодів транспортним засобом.
Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди, відповідно до висновку експерта №644 від 20 лютого 2024 року на суму 40266,00 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засідання винним себе у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що дійсно 16 лютого 2024 року він придивився автомобіль ВАЗ-2105, який був припаркований на галявині в селі Лехнівка по вулиці Роговця, де проживали військовослужбовці. Повертаючись з роботи він запросив своїх знайомих перекотити автомобіль на своє подвір`я, що в подальшому було зроблено. Знайомих завірив про належність йому особисто автомобіля. Після чого до нього приїхав поліцейський наряд, який повернув автомобіль власнику. Кається у скоєнні кримінального правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю обвинувачення підтримує у повному обсязі, стосовно покарання думку не висказав, поклався на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового засідання, про докази які необхідно досліджувати, їх порядок дослідження, встановив правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, у чому немає сумніву у добровільності та істинності їх позиції.
На підставі ст. 349 КПК України суд визнав не досліджувати докази у відношенні фактичних обставин справи, які визнаються обвинуваченим у повному обсязі і ніким не оспорюється, крім дослідження характеризуючи даних обвинуваченого та висновки судової товарознавчої експертизи, на які наполягав прокурор.
Згідно висновкам судової транспортно-товарознавчої експертизи №644 від 20 лютого 2024 року слід, що середня ринкова ціна транспортного засобу-легковий автомобіль білого кольору, 1991 року випуску, марки «ВАЗ» моделі «2105», номер він-код кузова НОМЕР_2 без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався (зберігався) без огляду, за вихідними даними, станом на 16 лютого 2024 року становить 40266,00 гривень. (а.с.61-72)
Оцінюючи висновки судової транспортно-товарознавчої експертизи суд вважає, що їх можливо покласти до вироку як допустимий доказ, оскільки вони мають належне процесуальне оформлення і немає сумніву у їх правильності.
Вислухавши пояснення обвинуваченого дослідив всиновки експертизи, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє повне відображення у судовому засіданні.
Обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання тобто діяв з прямим умислом.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого як незаконне заволодіння транспортним засобом , що передбачено ч.1 ст.289 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч.1ст.289 КК України відноситься до кримінальних правопорушень, які є нетяжкими.
За місцем проживання обвинувачений характеризуються задовільно.
Згідно довідки з Березанської міської поліклініки слід, що обвинувачений на обліку лікаря-психіатра та нарколога не знаходиться.(а.с.59)
За досудовою доповіддю слід, що обвинувачений має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній. Можливе його виправлення без ізоляції від суспільства.(а.с.36-39)
Відповідно ст.65 КК України суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Враховуючи особу обвинуваченого, який не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, є особою яка безпечна для суспільства, його виправлення можливе і без позбавлення волі до нього можливо застосувати правило ст.ст.75,76 КК України, що буде відповідати принципу необхідності і достатності для його виправлення і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільного позову не заявлено.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України.
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання за цим законом 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноваженого орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирати.
Речові докази автомобіль ВАЗ-2105 державний знак НОМЕР_1 1991 року випуску, номер він-коду НОМЕР_2 , білого кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити йому для подальшого використання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь експерта ОСОБА_9 р/р2537 документально підтверджені витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №644 у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок на наступний рахунок отримувача UA5104335; МФО 323583, код отримувача в Кіровоградське РУ КБ «Приватбанк» місто Олександрія.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд Київської області .

Суддя Баришівського
районного суду ОСОБА_10