490/1630/25 12.03.2025
н/п 1-кс/490/1245/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1630/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Котляреве Миколаївського району Миколаївської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, не працевлаштованої, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст.258 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст.258 КК Україниза наступних обставин.

Так, 24.02.2022 року о 05:00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_8 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

В розумінні положень ст. 2 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 06.03.2025 перебуваючи на території м. Миколаєва (більш точне місце перебування встановляється), використовуючи належний їй мобільний термінал марки «iPhone» моделі «12», ІМЕІ: ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на який остання завантажила месенджер «Telegram», та створила акаунт з нік-неймом « ОСОБА_9 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який прив`язано до мобільного номеру телефону: НОМЕР_3 , розпочала листування з невстановленим на теперішній час представником спецслужб рф. т.зв. «Оператором».

У подальшому в ході листування, яке тривало протягом 06-07.03.2025, невстановлений на теперішній час представник спецслужб рф т.зв. «Оператор» направив ОСОБА_4 текстові та голосові повідомлення, в яких зазначив про необхідність прибуття останньої до адреси: АДРЕСА_4. За вказаною адресою ОСОБА_4 мала віднайти предмет (саморобних вибухових пристроїв (далі - СВП), та після цього ОСОБА_4 мала здійснити його підключення за інструкціями представника спеціальних служб рф т.зв. «Оператора» та доставити готовий предмет до адреси: АДРЕСА_5. За вказану роботу представник спеціальних служб рф обіцяв сплатити ОСОБА_4 грошову винагороду у розмірі 2500 доларів США.

На вказану вище пропозицію представника спеціальних служб рф ОСОБА_4 , переслідуючи мотиви особистого збагачення, добровільно погодилась, про що написала відповідне повідомлення в месенджері «Телеграм».

Так, в ході листування в месенджері «Телеграм», ОСОБА_4 , 07.03.2025 о 12 год. 09 хв. отримала від представника спеціальних служб рф повідомлення, в якому зазначалось про необхідність придбання останньою сміттєвих пакетів та скетчу. На виконання такої вказівки представника спеціальних служб рф, ОСОБА_4 о 12 год. 39 хв. перебуваючи в магазині мережі «АТБ», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 81/2 придбала чорні сміттєві пакети, упаковку неширокого скотчу та фірмовий пакет «АТБ» зеленого кольору.

В подальшому, ОСОБА_4 , слідуючи по географічним координатам, які їй надав представник спеціальних служб рф, остання прибула до місце закладання СВП, яке розташоване біля будівельного супермаркету «33 квадратних метри». Далі, ОСОБА_4 виконуючи вказівки представника спеціальних служб рф віднайшла пакет зеленого кольору, в якому містився СВП, який має вигляд пляшки (баклаги) для набору води об`ємом 5л, з наповненням у вигляді сипучої речовини сірого кольору й інші складові такого пристрою, та поклала його до фірмового пакету «АТБ» зеленого кольору. Після цього, ОСОБА_4 не пізніше 14 год. 00 хв. прибула до прибудинкової території житлового багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на прибудинковій території зазначеного багатоквартирного будинку, ОСОБА_4 перебуваючи на постійному (онлайн) зв`язку з представником спеціальних служб рф, виконуючи його вказівки, витягнула з підібраного раніше пакування клавішний мобільний термінал марки «tecno» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 з сім-картою в ньому та здійснила його під`єднання за допомогою проводів до СВП, який має вигляд баклаги для набору води об`ємом 5л. А в подальшому, використовуючи попередньо придбаний скотч в магазині «АТБ» ОСОБА_4 закріпила під`єднаний нею мобільний термінал до горловини пляшки (баклаги), об`ємом 5л.

Далі, перебуваючи на прибудинковій території багатоквартирного будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , перебуваючи на постійному (онлайн) зв`язку з представником спеціальних служб рф витягнула з підібраного раніше пакету мобільний термінал марки «Realmi» ІМЕІ: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 з сім-картою в ньому та продовжуючи виконання вказівок здійснила завантаження мобільного додатку «AirDroid». Після завантаження вказаного додатку, ОСОБА_4 виконуючи вказівки представника спеціальних служб рф здійснила його активацію, чим надала можливість здійснювати повний відділений доступ до даного мобільного пристрою.

Після вищеописаних подій, ОСОБА_4 , перебуваючи на постійному (онлайн) зв`язку з представником спеціальних служб рф отримала завдання, що полягало у закладенні доопрацьованого нею виробу (СВП) на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_5.

Далі, ОСОБА_4 , виконуючи вказівки представника спеціальних служб рф, використовуючи належний їй мобільний термінал марки «iPhone» моделі «12», ІМЕІ: ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 через додаток для виклику таксі «Uclon» здійснила виклик автомобіля для проїзду на вказану їй представником спеціальних служб рф адресу.

Після виконання вищеописаних дій, ОСОБА_4 о 14 год. 09. розрахувалась банківською картою за замовлені нею послуги з перевезення в мобільному додатку «Uclon», та сіла на заднє сидіння автомобіля марки «Тойота» сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_9 .

Після цього, не пізніше 14 год. 29 хв. ОСОБА_4 прибула до прибудинкової території будівлі за адресою: АДРЕСА_5 (адміністративна бідвля ГУ НП в Миколаївській області), де до останньої підішли співробітники Національної поліції чим завадили їй завершити виконання поставленого їй представником спеціальних служб рф завдання, що полягало у залишенні готового СВП на прибудинковій території вказаного нерухомого об`єкта.

У зв`язку вищевикладеним, встановлено, що ОСОБА_4 , не вчинила всі дії, які вона вважала необхідними для вчинення вибухів, які створили б небезпеку для життя і здоров`я людини, заподіяли значну майнову шкоду, та призвели б до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, що мали призвести до загибелі людей, тобто вчинила незакінчений замах на вчинення 07.03.2025 терористичного акту, який не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, внаслідок втручання в її діяльність співробітниками правоохоронних органів.

Дії підозрюваної ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.1 ст.258 КК України, як незакінчений замах на вчинення 07.03.2025 терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який мав створити небезпеку для життя і здоров`я людини, заподіяти значну майнову шкоду, та призвести до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, що мало призвести до загибелі людей.

07.03.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст.208, 615 КК України та 08.03.2025 року їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.258 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 258 КК України, який відносяться до категорії тяжких відповідно до ст. 12 КК України, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, крім того, підозрювана, знаючи, на даний час частина території України знаходиться під тимчасовою окупацією країни агресора рф та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, що унеможливить її розшук, створює ризик переховування останньої на цих територіях, крім того на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_4 діяла, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх притягнення до відповідальності, зокрема ОСОБА_4 здійснювала листування в месенджері «Телеграм» з особою, яка надавала останній вказівки та рекомендації щодо підключення та подальшої активації саморобного вибухового пристрою, фактичне місце перебування такої особи наразі не встановлено, разом з тим, зважаючи на характер злочинних дій у яких підозрюється ОСОБА_4 , зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі на території Миколаївської області, підозрювана може вчиняти інші кримінальні правопорушення, , що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також на неможливість контролю за поведінкою підозрюваної у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, просить про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрювана ОСОБА_4 , яка свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала, та її захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на недоведеність ризиків, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 258 КК України, підтверджується даними:

- протоколу огляду місця події від 07.03.2025, в ході якого на місці події, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (паркова адміністративнох будівлі ГУ НП в Миколаївській області), виявлено та вилучено предмет схожий на саморобний вибуховий пристрій, мобільний термінал, що належить ОСОБА_4 за допомогою якого вона вела спілкування з представниками спеціальних служб рф, мобільний термінал, який використовувався як засіб ведення візуального спостереження за місцем закладання саморобних вибухових пристроїв, мобільний термінал, що прикріплювався до предмету схожого на саморобний вибуховий пристрій як активатор сигналу, а також пакування, в яких вказаний предмет було отриманно та транспортовано ОСОБА_4 ;

- протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_4 , під час проведення якого підтверджено зв`язок останньої з т.зв. «Оператором», в месенджері «Телеграм». Під час проведення огляду вказаного листування підтверджено відпрацювання ОСОБА_4 поставлених їй завдань, що полягали у віднайдені на території в м. Миколаїв предмету схожого на саморобний вибуховий пристрій та подальшого його доставки до адміністративної будівлі ГУ НП в Миколаївській області, за адресою: АДРЕСА_5;

- протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 07.03.2025, яка під час допиту повідомили всі обставини інкримінованого їй злочину;

- поясненнями підозрюваної ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 258 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрювана ОСОБА_4 , яка хоча до кримінальної відповідальності і притягується вперше, проте незаміжня, утриманців не має, не працевлаштована, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у останньої, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 258 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої., що у зв`язку з введенням в країні воєнного стану підвищує ризик втечі, в тому числі на тимчасово непідконтрольну Україні територію та дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_4 могля діяти, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх притягнення до відповідальності, зокрема ОСОБА_4 здійснювала листування в месенджері «Телеграм» з особою, яка надавала останній вказівки та рекомендації щодо підключення та подальшої активації саморобного вибухового пристрою, фактичне місце перебування такої особи наразі не встановлено, що може надати можливість підозрюваній перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_4 вчинила вказаний злочин з корисливих мотивів, зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі в частині Миколаївської області, за такогоперебуваючи на волі остання може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, крім того злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена лише за втручання співробітників правоохоронних органів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику вчинення і інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.258 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваної, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та не є можливим відповідно до імперативних вимог положень ч.6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.258 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України, виходячи з обставин ймовірно вчиненого злочину, розмір застави у кримінальному провадженні слідчим суддею не визначається.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст.258 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали по 05 травня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1