справа № 624/165/22
провадження № 1-кп/631/22/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року селище Нова Водолага

Колегія суддів Нововодолазького районного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

а також

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 2 Нововодолазького районного суду Харківської області справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2022 року під № 0000028, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дегтяново Унечінського району Брянської області, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на час затримання офіційно не працевлаштований, не одружений, має середню освіту, неповнолітній дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

01 лютого 1993 року Кегичівським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 117, частиною 2 статті 118, статті 42 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років;

30 липня 2007 року Вовчанським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання зі встановленням іспитового строку терміном на 2 роки, постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 03 червня 2009 року іспитовий строк скасовано, направлений для відбування покарання. Звільнений умовно-достроково 22 листопада 2010 року, невідбутий строк 6 місяців 21 день;

10 квітня 2014 року Вовчанським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років. Звільнений 02 лютого 2016 року по відбуттю покарання у зв?язку зі змінами, внесеними в частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року;

16 липня 2020 року Сахновщинським районним судом Харківської області, за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13 жовтня 2020 року по відбуттю покарання у зв?язку зі змінами, внесеними в частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 125, частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 06 січня 2022 року, близько 22 години, ОСОБА_7 , знаходячись в житловому будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з її рідною донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у стані сильного алкогольного сп?яніння, під час сварки, яка раптово виникла між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел. спрямований на спричинення тілесних ушкоджень. застосовуючи фізичне насильство, умисно, протиправно. усвідомлюючи протиправний та насильницький характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 наніс кулаками обох рук три удари в область голови ОСОБА_6 , після чого схопив кухонний ніж та наніс один удар ножем в область правого стегна.

В результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_6 , спричинено наступні тілесні ушкодження «синець на обличчі та рана правого стегна», які відповідно до висновку експерта № 12-14/2-КР 22 від 27 січня 2022 року по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п. п. 2.3.1.а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступнею тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Таким чином, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відразу після заподіяння в житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , ножового поранення ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , 06 січня 2022 року близько 22 години, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп?яніння, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , яка під час конфлікту ОСОБА_7 з її матір?ю ОСОБА_6 , намагалася захистити останню, погнався за нею з ножем у руках і поблизу домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , на відстані близько 50 м, від житлового будинку, де почався конфлікт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечний наслідок і бажаючи його настання у вигляді смерті потерпілої. з мотивів особистої неприязні до останньої, наніс ОСОБА_9 один удар ножем в ліву бокову область.

Тобто, ОСОБА_7 , вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_11 , до кінця, але з незалежних від його волі причин, смерть потерпілої не настала.

В результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_7 , відповідно до висновку експерта № 12-14/17-КР/22 від 21 березня 2022 року, потерпілій ОСОБА_6 спричинено наступні тілесні ушкодження «ножове поранення в лівій боковій області не проникаюче в черевну порожнину», яке по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. що спричинили короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня). згідно п. п. 2.3.1.а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступнею тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Обвинувачений ОСОБА_7 26 лютого 2025 року через канцелярію суду надав клопотання, що було зареєстроване за вхідним № 1093/25-вх, про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України на підставі частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, а саме, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке підтримав у судовому засіданні, зазначивши, розуміє що підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою, та надає свою згоду на таке звільнення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 підтримала клопотання, зазначила що сплинув строк притягнення до кримінальної відповідальності, визначений статті 49 Кримінального кодексу України. Просила клопотання задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заперечень проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України на підставі частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 не висловлював.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання сторони захисту.

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена про час та місце відповідно до приписів Кримінального процесуального кодексу України, тому судом було ухвалено рішення закінчити з`ясування обставин та перевірку їх доказами без її участі, про що не заперечували учасники судового провадження.

Дослідивши заявлене клопотання, заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За статтею 44 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності треба розуміти як закінчення вказаних у кримінальному законі строків після вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого особа, що його вчинила, звільняється від кримінальної відповідальності.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього законодавцем визначені строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, стаття 49 Кримінального кодексу України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини.

Зокрема, за пунктом 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно зі статтею 12 Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком, покаранням за вчинення якого є штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправнимі роботи на строк до одного року, або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Таким чином, підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності і закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення за статтею 49 Кримінального кодексу України є закінчення встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме, три роки - у разі вчинення кримінального правопорушення за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

У той же час вимогами частин 2, 3 статті 49 Кримінального кодексу України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду, та переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1, 2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З огляду на це, під матеріально-правовою передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності вважається відсутність обставин, які порушують їх перебіг, до яких закон відносить зупинення та переривання перебігу давності.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19 (провадження № 51 - 5464кмо20).

Вирішуючи питання про закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, суд бере до уваги, що після вчинення кримінальних правопорушень, а саме, 07 січня 2022 року підозрюваного ОСОБА_7 було затримано, про що складено відповідний протокол та ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 07 січня 2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому було неодноразово продовжено ухвалами Нововодолазького районного суду Харківської області дотепер.

Відтак, обставин, які порушували б перебіг строків давності у кримінальному провадженні, судом не виявлено, оскільки зазначений строк не зупинявся й не переривався.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених частиною 1 статті 49 Кримінального кодексу України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності, про що зазначено у висновках, викладених у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року по справі № 192/3301/16-к (провадження № 51-3094 км 20).

Правилами частини 1 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Зазначене унормовано пунктом 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Проте, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом (частина 8 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України).

За положеннями частини 1 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом, на виконання зазначених вимог закону, було роз`яснено ОСОБА_7 суть обвинувачення за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою підставою, і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачений надав свою беззаперечну згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, зазначивши, про це у письмовому клопотанні, та підтвердивши у судовому засіданні, що це його добровільне рішення і він просить задовольнити клопотання.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (частина 1 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України).

Частиною 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене, перевіривши клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності, встановивши наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, беззастережне бажання обвинуваченого на таке звільнення, суд визнає за можливе та необхідне клопотання задовольнити, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2022 року під № 0000028, у цій частині - закрити.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що закриваючи кримінальне провадження, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат, тощо».

Цивільний позов в рамках цього кримінального провадження поданий не був, процесуальних витрат немає.

Відповідно до пункту 4 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази, а саме: чорні лосини, на яких маються сліди бурого кольору, зовні схожі на кров, та пошкодження на правій штанині, вище коліна, у вигляді розрізу, запаковані у картонну коробку, сині джинсові штани, на яких мається пошкодження, у вигляді розрізу, на правій штанині, вище коліна, запаковані у картонну коробку, визнані постановою, прийнятою дізнавачем СД ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 20 грудня 2024 року, передані та знаходяться на відповідальному зберіганні в камері зберігання речових доказів Нововодолазького районного суду Харківської області - підлягать знищенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 44, 49, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, статтями 2, 100, 283-286, 288, 371, 372, 375, 376, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2022 року під № 0000028 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України закрити, на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Речові докази, а саме: чорні лосини, на яких маються сліди бурого кольору, зовні схожі на кров, та пошкодження на правій штанині, вище коліна, у вигляді розрізу, сині джинсові штани, на яких мається пошкодження, у вигляді розрізу, на правій штанині, вище коліна - знищити.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати копію ухвали в суді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3