Справа № 191/573/25
Провадження № 1-кп/191/23/25
У Х В А Л А

іменем України

09 квітня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Михиринці Теофіпольського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, оскільки, будучи на свободі, останній має можливість переховуватися від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, а також вчинити інші кримінальне правопорушення або продовжити вчинення злочину, передбаченого ст.407 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала, однак не згодна з посиланням прокурора на існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення за ст.407 КК України, про яке зазначено у клопотанні, обвинуваченому не інкримінується.

Заслухавши думку учасників щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.12.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, який в подальшому продовжений до 17.04.2025.

Згідно з ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно зі ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини в основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і процедури, встановленої законом.

При вирішенні заявленого клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує встановлені судом підстави обрання останньому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого та особливо тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, постійного місця проживання не має, раніше неодноразово судимий, не одружений, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків. Крім того, у даному кримінальному провадженні судовий розгляд триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі. Вказане у своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків чи потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищезазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого обвинуваченому діяння, строку покарання, яке може бути призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст.178 КПК України, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197,199 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме до 07 червня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1