Справа № 489/1912/21
кримінальне провадження
№1-кп/489/323/24
УХВАЛА

04 грудня 2024 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Томська російської федерації, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 26.03.2015 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 23.08.2019 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується за ч.2 ст. 185 КК України в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

19.01.2021, приблизно о 12:55 год., ОСОБА_4 , діючи повторно, керуючись злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи мету незаконного збагачення, знаходячись в приміщенні магазину «Єва» за № НОМЕР_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , таємно, шляхом вільного доступу викрав чоловічу туалетну воду «Ангел Шлессер», 100 мл. належну ТОВ «Руш», вартістю 564 грн. 98 коп.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ТОВ «Руш» матеріальну шкоду на суму 564 грн. 98 коп.

Крім того, 22.02.2021 року, приблизно о 07.00 по 07.50 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , знаходився на території ЗОШ АДРЕСА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, в результаті раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон BLACKVIEW моделі BV5500, який знаходився у користуванні малолітньої ОСОБА_7 , який належить її матері ОСОБА_8 , вартість 1513,34 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальні збитки на вказану суму.

Під час судового розгляду судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 про можливість закриття кримінального провадження відносно нього за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого обвинуваченим діяння, яке було підтримано обвинуваченим ОСОБА_4 , останнім надано згоду на закриття кримінального провадження з цих підстав.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження. Захисником підтримано позицію обвинуваченого.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом встановлено, що на час вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» передбачала настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (ч. 1 ст. 51) та повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч. 2 ст. 51). При цьому, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 2021 складав 227,00 грн.

Однак, станом на даний час ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, та передбачає настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51КУпАП) та дію (ч. 2 ст. 51 КУпАП), передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум становив у 2021 - 2270грн.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майном настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Також відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За такого, оскільки Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX пом`якшена кримінальна відповідальність через підвищення розміру вартості майна - предмета кримінального правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності таким законом.

Таким чином, внесені Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації діяння щодо викрадення майна, вартість якого станом на час його викрадення шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим дія вказаного Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Натомість згідно з пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням вартість майна, яке він таємно викрав, станом на дату вчинення інкримінованого діяння становить менше 2270 грн. у 2021 році, внаслідок чого вчинене ним діяння на теперішній час не належить до кримінального правопорушення і тому не передбачає настання кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та обвинувачений згоден на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, тому вказане є підставою для закриття кримінального провадження на цій підставі.

Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 284, 370, 374, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000154 від 27.02.2021, № 0000083 від 14.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- диск з відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон BLACKVIEW моделі BV5500 - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/115-21/8643-ТВ від 29.06.2021 в розмірі 1372,96 грн. віднести на рахунок держави.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя