Провадження № 1-кс/201/5577/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000005 від 04 січня 2023 року, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Махачкали, Республіки Дагестан, Російської Федерації, громадянки України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1КК України

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за №0000005 від 04 січня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами статей 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Проте всупереч вказаним нормам, Російська Федерація грубо порушуючи свої зобов`язання, встановлені такими міжнародними актами: Статут ООН, відповідно до якого держави-члени повинні розв`язувати будь-які спори мирними засобами та утримуватися у своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування (частини 3 і 4 статті 2); Гельсінський Заключний акт Наради з безпеки та співробітництва в Європі, підписаний 1 серпня 1975 року, відповідно до якого її держави-учасники визнають непорушними кордони всіх держав у Європі та утримуються від будь-яких дій, спрямованих на захоплення частини або всієї території будь-якої держави-учасника (частина 1, розділ III); Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, який зафіксував зобов`язання Російської Федерації, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучених Штатів Америки; Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією, ратифікований обома сторонами 14 січня 1998 року, згідно з яким Україна та Російська Федерація відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі поважають територіальну цілісність одна одної і підтверджують непорушність кордонів, що існують між ними (стаття 2), здійснила збройну агресію проти України, супроводжуючи це цинічними і протиправними вимогами щодо зміни конституційного ладу України.

Зокрема Верховна Рада України у заяві «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» затвердженій Постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII, констатувала, що наслідком збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розпочалась 20.02.2014, стала нелегітимна воєнна окупація і подальша незаконна анексія території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя - невід`ємної складової державної території України, воєнна окупація значної частини державної території України у Донецькій та Луганській областях. Також згідно тексту вказаної заяви встановлено, що друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення "Донецької народної республіки" (7 квітня 2014 року).

Протягом травня 2014 року самозвані лідери "ДНР" та "ЛНР", серед яких було багато громадян Російської Федерації, у неконституційний спосіб провели фіктивні референдуми про відокремлення цих нелегітимних утворень від України. Під приводом і з метою їхньої підтримки на територію України були заслані розвідувально-диверсійні групи, які очолювали кадрові офіцери Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації, парамілітарні формування російського козацтва та укомплектований чеченцями - громадянами Російської Федерації батальйон "Восток", а також задіяні такі озброєні групи найманців як "Русский сектор" та "Оплот". За їхньої участі відбулися захоплення адміністративних будівель у багатьох населених пунктах Донецької та Луганської областей, здійснено збройні напади на частини українських Сухопутних військ та літаків Повітряних сил Збройних Сил України.

При цьому, представники підконтрольних Російській Федерації незаконних самопроголошених утворень на тимчасово окупованих частинах території України, з метою створення образу законності окупації частини території Донецької області та утвердження вказаної окупації, надання образу легітимності своїй владі, узурпували виконання владних функцій держави.

В результаті чого згідно Постанови Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII, Російську Федерацію визнано державою-агресором.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Донецької народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

25 вересня 2018 року в ході позачергового з`їзду активу «Общественного Движения «Донецкая Республика» (далі ОД «ДР») ОСОБА_7 обрано «Председателем ОД «ДР».

20 листопада 2018 року за результатами так званого всенародного голосування ОСОБА_7 , обраний головою так званої «ДНР», та будучи головою органів виконавчої влади почав виконання своїх повноважень на територіях, які згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб. В подальшому у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та він діє і на теперішній час.

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.

З метою розповсюдження пропаганди в підтримку держави-агресора, створення образу законності окупації частини території Донецької області та утвердження вказаної окупації, а також задля підтримки діяльності окупаційних органів влади на захоплених територіях громадянка України ОСОБА_4 здійснює інформаційну діяльність та приймає активну участь у таких заходах за наступних обставин.

Розуміючи вище викладені обставини у громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обізнаної про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання РФ поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій її території, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу Російської Федерації, виник умисел на співпрацю з державою-агресором та її окупаційними органами влади.

Так, громадянка України ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Донецьку Донецької області (більш точної адреси не встановлено), приймаючи участь в попередньому голосуванні як кандидат в депутати від партії (далі - російською мовою) «Единая Россия», 26.04.2023 о 9 годині 15 хвилин шляхом надання інтерв`ю проросійському телеканалу «ОПЛОТ ТВ», з можливістю необмеженого доступу і кількістю переглядів, на фоні банеру партії (далі - російською мовою) «Единая Россия», в якому зазначили, (далі - російською мовою) «Наш университет живет в условиях военного времени. Мы трудимся под девизом: все, что знаю и умею все для Победы! Для нас сегодня тыла нет. Есть фронты, на которых нам предстоит развернуть свои действия: учебный, научный, воспитательный, информационный, кадровый», чим остання діючи умисно, здійснює інформаційну діяльність у співпраці державою-агресором, спрямовану на підтримку представникам держави-агресора, її окупаційної адміністрації, створення образу законності окупації частини території Донецької області, приймає активну участь у таких заходах.

Крім того, громадянка України ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованих територіях України (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлено), з метою здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державо-агресором, не пізніше 31.05.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), шляхом висвітлення та поширення в Інтернет ресурсі (сайті) так званого «Донецького государственного университета», в якому остання незаконно займає посаду ректора, (адміністративний корпус якого розташований за адресою т.зв. «Донецька Народна Республіка, 83003, г. Донецк, Ворошиловский район, ул. Университетская, д. 24»), в розділі «Факти события», опублікувано текстову статтю із назвою (далі - російською мовою) «Светлана Беспалова и первый зампред Комиссии по СМИ Общественной палаты РФ Александр Малькевич обсудили направления сотрудничетва в подготовке журналистов» та власних світлин із представником держави-агресора, на фоні стягу т.зв. ДНР, тобто поширила інформацію про співпрацю з представниками держави-агресора - Російської Федерації та її окупаційної адміністрації, тобто здійснила інформаційну діяльність, спрямованої на підтримку держави-агресора та її окупаційної адміністрації. Зокрема, з метою висвітлення процесу роботи та співпраці з представниками держави агресора, які відбулися унаслідок тимчасової окупації частини території України з боку РФ, приймає активну участь у таких заходах.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з особистих мотивів, громадянка України ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.08.2023, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та її окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційних адміністрацій та збройних формувань, будучи членом «Регионального политического совета партии Единая Россия» висвітлила в Інтернет ресурсі (сайт) так званого «Донецького государственного университета», в якому остання незаконно займає посаду ректора, (адміністративний корпус якого розташований за адресою т.зв. «Донецька Народна Республіка, 83003, г. Донецк, Ворошиловский район, ул. Университетская, д. 24»), розділ «Факти и события», висвітлила свою участь у другому етапі республіканській партійній конференції «Единая Россия», де опубліковано текстову статтю про співпрацю з представників держави агресора, та власне фото на фоні банера «Единая Россия».

Також, громадянка України ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 03.11.2023, перебуваючи у м. Москві РФ, прийняла участь в «ХV асамблее руского мира», після чого не пізніше 04.11.2023, шляхом публікації в Інтернет ресурсі (на сайті) так званого «Донецького государственного университета», в якому остання незаконно займає посаду ректора, (адміністративний корпус якого розташований за адресою т.зв. «Донецька Народна Республіка, 83003, г. Донецк, Ворошиловский район, ул. Университетская, д. 24»), розділ «Факти и события», опубліковано фотознімків та текстову статтю, де зазначено, (далі російською мовою): «3 ноября 2023 года накануне Дня народного единства фонд «Русский мир» проводит ХV Ассамблею Русского мира. Главная тема ассамблеи «Миссия русского слова в многополярном мире». Цель этого представительного международного форума обсудить проблемы сохранения ценностей, идеалов, базових принципов Руссского мира, продвижения русского языка и приумножения культорно-исторического наследия в условиях меняющего мира. Ассамблея нынешнего года объеденила представителей Русского мирва из 77 стран, приехавшие в Москву», акцентуючи увагу на проросійській ідеології, де діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел з метою здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та її окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, висловлює свою підтримку та співпрацю з представниками держави агресора, інформує суспільство через публікацію на загальнодоступному інтернет ресурсі з можливістю необмеженого доступу і кількістю користувачів, приймає активну участь у таких заходах.

Крім того, громадянка України ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Донецьку Донецької області (більш точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено), але не раніше 07.04.2024, діючи умисно, продовжуючи свій злочинний намір, здійснила інформаційну діяльність шляхом публікації на Інтернет-ресурсі, (сайті) так званого «Донецького государственного университета», в якому остання незаконно займає посаду ректора, (адміністративний корпус якого розташований за адресою т.зв. «Донецька Народна Республіка, 83003, г. Донецк, Ворошиловский район, ул. Университетская, д. 24») розділ «Факти и события», опубліковано світлини та статті про те, що ректор ОСОБА_4 прийняла участь (далі російською мовою) «Ректор ДонГУ ОСОБА_9 приняла участие в расширенном заседании Президиума Политсовета регионального отделения партии «Единая Россия», чим інформує про свою співпрацю з представниками держави агресора, її окупаційних адміністрацій, та інформує суспільство через публікацію на загальнодоступному інтернет ресурсі, з можливістю необмеженого доступу і кількістю користувачів.

Також, громадянка України ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Донецьк Донецької області (більш точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено), але не пізніше 30.09.2024, діючи умисно, продовжуючи свій злочинний намір усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з особистих мотивів, здійснила інформаційну діяльність, шляхом публікації на Інтернет-ресурсі (сайт Донецкого национального университета, в якому остання незаконно займає посаду ректора, (адміністративний корпус якого розташований за адресою т.зв. «Донецька Народна Республіка, 83003, г. Донецк, Ворошиловский район, ул. Университетская, д. 24») фотокарти з написом (далі - російською мовою) «С Днем воссоединения Донецкой Народной Республики с Российской Федерацией», та розміщення власного фото на фоні міста Донецьк з банером (далі російською мовою) «НАШ ВЫБОР - РОССИЯ» та текстової статті (далі російською мовою) «Дорогие колллеги! Дорогие студенты, аспиранты, лицеисты! 30 сентября 2022 года президент РФ ОСОБА_10 и глава днр ОСОБА_11 подписали международный договор вхождении нашей республики в состав России. Сегодня мы отмечаем вторую годовщину воссоединения днр с РФ. Отныне 30 сентября в России день воинской славы, памятная дата. Для нас жителей Донбасса, этот день стал торжеством справедливости, праздником, который вместе с нами празднуют все города и поселки нашей прекрасной и необъятной Родины России. Этот день знаменует единство народов как несокрушимую крепоть в нашей общей борьбе за мирное будущее, созидательный труд, развитие и процветания великого государства РФ», чим висловила свою підтримку, та співпрацю з представниками держави агресора, її окупаційних адміністрацій та збройних формувань, інформуючи суспільство через публікацію статті на загальнодоступному інтернет ресурсі, з можливістю необмеженого доступу і кількістю користувачів.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, у період часу з квітня 2023 року по вереснь 2024 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з особистих мотивів, перебуваючи на тимчасово окупованих територіях, використовуючи незаконно обійняту посаду ректора т.зв. Донецького національного університету, адміністративний корпус якого розташований за адресою т.зв. «Донецька Народна Республіка, 83003, г. Донецк, Ворошиловский район, ул. Университетская, д. 24» та будучи членом партії держави - агресора «Единая Россия», брала участь у створенні та поширенні на проросйських каналах та Інтернет - ресурсах інформації про співпрацю та підтримку держави-агресора - Російської Федерації та її окупаційної адміністрації, тобто здійснює інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямовану на підтримку держави-агресора та її окупаційної адміністрації, приймає активну участь у таких заходах.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, за відсутності ознак державної зради, активна участь у таких заходах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, частковим захопленням території Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 237 від 22.11.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 20.11.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 , та повістку про виклик підозрюваної на 27.11.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 28.11.2024 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., 29.11.2024 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваної, тощо.

Жодного разу у призначений час та місце громадянка України ОСОБА_4 не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Крім цього, 20 листопада 2024 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику останньої - ОСОБА_6 .

Таким чином, 20.11.2024 з моменту публікації повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом прокурора останній не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою прокурора у кримінальному провадженні від 29.11.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду від 25.09.2024 телеканалу «ОПЛОТ ТВ», де виявлено відео датоване 26.04.2023, в якому ОСОБА_4 надає інтерв`ю в якості ректора Донецького державного університету, де висвітлює життя університету в умовах воєнного часу;

- протоколом огляду від 26.09.2024 сайту «Донецького державного університету», на якому виявлено статтю під назвою «Светлана Беспалова и первый зампред Комиссии по СМИ Общественной палаты РФ ОСОБА_12 обсудили направления сотрудничества в подготовке журналистов», а також фотозображення за участю ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 25.09.2024 сайту «Донецького державного університету», на якому виявлено статтю, в якій викладено інформацію про те, що ОСОБА_4 , будучи членом «Регионального политического совета партии Единая Россия», приймає участь у другому етапі республіканській партійній конференції «Единая Россия». Також у вказаній статті зображена ОСОБА_4 на фоні банера «Единая Россия» ;

- протоколом огляду від 26.09.2024 сайту «Донецького державного університету», на якому виявлено статтю про те, що «ректор ДонГУ ОСОБА_9 принимает участие в ХV Ассамблее Русского мира» ;

- протоколом огляду від 16.10.2024 сайту «Донецького державного університету», на якому виявлено статтю від 07.04.2024 про те, що «ректор ОСОБА_13 приняла участие в расширенном заседании Президиума политсовета регионального отделения партии «Единая Россия»;

- протоколом огляду від 10.10.2024 сайту «Донецького державного університету», на якому виявлено статтю від 30.09.2024 про те, що «ректор ОСОБА_13 » вітає з днем возз`єднання Донбаса з Російською Федерацією;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.10.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 18.10.2024, під час якого свідок впізнав ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_14 від 18.10.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.10.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 від 18.10.2024, під час якого свідок впізнав ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_15 від 18.10.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.10.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_16 від 18.10.2024, під час якого свідок впізнав ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_16 від 18.10.2024;

-іншими матеріалами досудового розслідування в загальній сукупності.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, починаючи з 07.04.2014 до цього часу, російською федерацією тимчасово окуповано територію м. Донецька Донецької області, що встановлено відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Донецька Донецької області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:

- інформацією наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, згідно якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 24.02.2022 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями не перетинала;

- підозрою у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки вчиненого на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області;

- інформацією, отриманою з Міністерства соціальної політики України, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 статус внутрішньо-переміщеної особи не отримувала;

- загальною сукупністю матеріалів досудового розслідування, які дають зробити відповідний висновок, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, в тому числі факт наявності ОСОБА_4 на публікаціях з території м. Донецьк Донецької області;

- відповідно до інформації начальника 1 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ( з дислокацією у м.Краматорськ Донецької області) від 05.11.2024 про те, що гр. ОСОБА_4 на тепрешній час перебуває в тимчасово окупованій території Донецької області, а саме в м.Донецьк.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні просив винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження за №0000005 від 04 січня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, частковим захопленням території Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 237 від 22.11.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 20.11.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 , та повістку про виклик підозрюваної на 27.11.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 28.11.2024 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., 29.11.2024 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваної, тощо.

Жодного разу у призначений час та місце громадянка України ОСОБА_4 не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Крім цього, 20 листопада 2024 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику останньої - ОСОБА_6 .

Таким чином, 20.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованому йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване їй правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрювана постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити її точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваної на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні від 29.11.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2. ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Отже, матеріалами клопотання також підтверджено, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність підозрюваної до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000005 від 04 січня 2023 року, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000005 від 04 січня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 09-55 годині 11.12.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1