КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа: № 363/4797/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/824/1275/2024 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 366,
ч. 2 ст. 364-1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 191 000 100 083 39 від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_6 , яка брала участь у судовому провадженні, на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 23 травня 2023 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки Вишгородського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чімкент Республіки Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Цак-кар, Мартунінського району Республіки Вірменії, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.05.2023, на задоволення клопотання захисників, кримінальне провадження № 120 191 000 100 083 39 від 02.10.2019 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 367 КК України та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування вказаного рішення суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складено та направлено до суду поза межами строку досудового розслідування, що виключає набуття особами, яким пред`явлено підозру, процесуального статусу обвинуваченого, а отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями просить ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 23.05.2023 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що сторона захисту, заявивши у підготовчому судовому засіданні клопотання про закриття провадження, надала копії процесуальних документів, виготовлених з матеріалів кримінального провадження № 120 191 000 100 083 39 від 02.10.2019, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 120 181 000 100 079 79 від 21.08.2018; повідомлення про підозру від 09.07.2019 (перша сторінка); повідомлення про підозру від 19.07.2019 (перша сторінка); повідомлення про підозру від 30.09.2019 (перша сторінка); клопотання про продовження строку досудового розслідування від 02.09.2019; постанови керівника Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_14 від 10.09.2019; постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 про виділення матеріалів досудового розслідування від 02.10.2019; повідомлення прокурора про завершення розслідування та запиту на відкриття матеріалів від 09.10.2019, поштового конверту; письмового підтвердження сторони захисту в порядку ч. 9 ст. 290 КПК України від 21.10.2019; письмового підтвердження відкриття матеріалів стороні обвинувачення від 18.10.2019, у той же час, суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 99 КПК України, при ухваленні рішення про закриття кримінального провадження не лише вийшов за межі підготовчого судового засідання, дослідивши вищевказані документи, а й обмежився дослідженням лише їх копій, не витребувавши оригінали документів, які знаходяться у сторони обвинувачення.

Крім того прокурор зазначає, що в порушення вимог ст. 126 КПК України суд при прийнятті остаточного рішення у справі не вирішив питання щодо розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Також в апеляційній скарзі міститься прохання про дослідження документів, долучених стороною захисту до клопотання про закриття кримінального провадження.

Скориставшись правом, передбаченим ст. 402 КПК України, захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , кожен окремо, подали заперечення на апеляційну скаргу прокурора, вважаючи ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 23.05.2023 законною та обґрунтованою.

Також, скориставшись правом, передбаченим ст. 402 КПК України, ОСОБА_15 , представляючи Пірнівської сільську раду як сільський голова та не вважаючи сільську раду потерпілою стороною у провадженні, надіслав заперечення на апеляційну скаргу прокурора з проханням залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, який наполягав на тому, що підстави для закриття кримінального провадження мають перевірятися щодо кожного з обвинувачених окремо, пояснення обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вказавши на законність ухвали суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги та позиції сторін провадження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Положеннями п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, передбачено, що притягнення до кримінальної відповідальності це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

За приписами ч. 1 ст. 219 КПК України в редакції на час ухвалення рішення судом першої інстанції, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому ст. 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно нормі ч. 7 ст. 217 КПК України, днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину як визначено п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України і не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, виходячи з положень п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України.

За правилами ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, досудового розслідування, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що регламентовано п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.09.2019 (справа № 711/3111/19) наголосив, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), а тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, у тому числі, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як видно з матеріалів справи, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 367 КК України внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 191 000 100 083 39 від 02.10.2019 у зв`язку із прийнятим рішенням прокурора про відділення таких матеріалів з кримінального провадження № 120 181 000 100 079 79 від 21.08.2018.

У кримінальному провадженні № 120 181 000 100 079 79 від 21.08.2018 строк досудового розслідування, згідно ч. 3 ст. 219 КПК України, з дати повідомлення про підозру ОСОБА_9 закінчувався 10.09.2019, який продовжено до трьох місяців, а саме до 10.10.2019 та який у кримінальному провадженні № 120 191 000 100 083 39 від 02.10.2019 - не продовжено.

09.10.2019 обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів, в порядку ст. 290 КПК України.

У період з 11.10.2019 по 24.10.2019 сторонами кримінального провадження здійснено ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у строк, який згідно ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Після повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, залишок строку досудового розслідування становив один календарний день, який слід рахувати з 24.10.2019, відповідно 25.10.2019 є кінцевим днем тримісячного строку досудового розслідування, у який сторона обвинувачення зобов`язана звернутися до суду з обвинувальним актом.

Разом з тим, обвинувальний акт у кримінальному провадженні складено лише 29.10.2019, а до Вишгородського районного суду Київської області направлено - 11.11.2019, тобто як правильно встановив суд першої інстанції, після закінчення строку досудового розслідування.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів повністю відповідають встановленим обставинам справи, є обґрунтованими, а постановлена ухвала - законною.

При цьому, в апеляційній скарзі прокурора фактично не вказується на порушення, допущенні судом першої інстанції при обчисленні строку досудового розслідування.

Отже, щонайменше, прокурор в суді апеляційної інстанції не поставив під сумнів правильність обчислення строків досудового розслідування у даному провадженні, що викладені в судовому рішенні суду першої інстанції.

Не послався на норми закону прокурор в суді апеляційної інстанції і щодо необхідності обчислення строку досудового розслідування при закритті кримінального провадження стосовно кожного обвинуваченого окремо з підстав повідомлення про підозру кожному з них в різні дні, - бо п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентує підстави саме закриття кримінального провадження в цілому, а не щодо конкретного обвинуваченого в даному провадженні, можливість чого передбачена в випадках чітко визначених законом: п.п. 1, 2, 3, 4-1, 5, 6, 8, 9, 9-1 ч. 1; п.п. 1, 1-2, 2, 3 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Твердження сторони обвинувачення про те, що документи повинні були досліджуватися тільки під час судового розгляду - не впливає на правильність ухваленого судом в підготовчому судовому засіданні рішення про закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України з очевидних фактів для цього, що випливають і з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акта, які і відповідали даним, що містяться в документах, які досліджував суд при ухваленні рішення.

А тому не є беззаперечною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції твердження прокурорів про те, що суд першої інстанції вийшов за межі підготовчого судового засідання, оскільки не мав права на приєднання та дослідження доказів до початку судового розгляду.

Так, приписами ст. 291 КПК України визначено, що до початку судового розгляду забороняється надання суду інших документів, окрім як обвинувального акта та додатків до нього, визначених ч. 4 цієї статті.

Між тим, ця норма кримінального процесуального закону регламентує саме дії слідчого, прокурора, зокрема, по складанню, затвердженню обвинувального акта та направлення його з додатками до суду, що ніяким чином не стосується дій сторони захисту під час підготовчого судового засідання.

Водночас, за змістом ст. 314 КПК України, головуючий у підготовчому судовому засіданні, з`ясовуючи думку учасників провадження щодо можливості призначення судового розгляду, не може не розглянути клопотання, як у даному випадку, сторони захисту про закриття провадження, рішення про що може прийняти суд на підставі п. 2 ч. 3 цього процесуального закону.

Є непереконливим і твердження прокурора, що сторона захисту, яка обґрунтовує клопотання, позбавлена можливості надати дані для ухвалення рішення про закриття провадження, що отримані в порядку ст. 290 КПК України і які не є доказами у провадженні на даній стадії судового розгляду у змісті положень ст. 84 КПК України, з доказуванням обставин, що викладені в них, за нормою ст. 91 КПК України, що і не зобов`язувало суд витребувати ці процесуальні документи у сторони обвинувачення, яка до того ж не поставила під сумнів правильність даних, які викладені в них, -що безумовно вплинуло б на дотримання загальних засад кримінального провадження.

Не можна не послатися на те, що Верховний Суд у постанові від 15.09.2021, справа № 711/3111/19, наголосив на тому, що судам першої інстанції слід ретельно перевіряти не тільки дотримання прокурором вимог, передбачених ст.ст. 291-293 КПК України, а й виконання ним приписів ст. 219 КПК України, бо здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України, становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд, закриваючи провадження на стадії підготовчого судового засідання, вирішив питання, що віднесено на його розгляд стороною захисту та віднесено до його повноважень кримінальним процесуальним законом.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції всупереч положенням кримінального процесуального закону не вирішив питання процесуальних витрат, також є безпідставними, зважаючи на те, що положеннями ст. 124 КПК України визначено прядок розподілу процесуальних витрат, які здійснюються лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

При цьому, посилання прокурора на таке твердження, як при прийнятті остаточного рішення у справі - не може узгоджуватись з положеннями КПК України, яким має керуватися суд першої інстанції при вирішенні питання щодо направлення обвинувального акта поза межами строку досудового розслідування, які у сукупності з положеннями глави 8 КПК України не визначають питання щодо розподілу процесуальних витрат при встановленні підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Підсумовуючи, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду про закриття кримінального провадження № 120 191 000 100 083 39 від 02.10.2019 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру у вчинені кримінального правопорушення, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і підстав для її скасування колегією суддів - не встановлено.

За наведеним, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалуВишгородського районного суду Київської області від 23 травня 2023 року, якою на задоволення клопотання захисників кримінальне провадження № 120 191 000 100 083 39 від 02 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 таОСОБА_8 за ч. 2 ст. 367 КК України та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4