Справа № 699/65/25
Номер провадження № 1-кс/699/13/25
УХВАЛА

щодо скарги на рішення дізнавача

14.01.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000170,

УСТАНОВИВ:

10.01.2025 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області порядку ст. 303 КПК України найшла вищевказана скарга.

Указану скаргу 10.01.2025 зареєстровано як судову справу № 699/65/25. Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді справу передано на розгляд ОСОБА_1 .

Зі скарги вбачається, що дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 27.12.2024 винесена постанова про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 175 КК України.

Копія вказаної постанова направлена потерпілій ОСОБА_4 поштою 06.01.2025, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті.

Дана постанова мотивована тим, особи, які працювали з потерпілою ОСОБА_6 відмовилися від дачі показань, через небажання мати непорозуміння з роботодавцем, тому дізнавач дійшла висновку про відсутність складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 175 КК України.

Однак адвокат вважає указану постанову про закриття кримінального провадження незаконною та такою, яка підлягає скасуванню, через її неповноту та необгрунтованість, а також неналежну мотивованість, що полягає у такому.

Представник ОСОБА_4 зазначає, що дізнавачем не виконані вимоги процесуального закону та не виконана у повному обсязі ухвала слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.09.2024, якою було зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 175 КК України, за обставин, зазначених у заяві ОСОБА_4 . Проте до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості лише за ч. 1 ст. 175 КК України. А відтак обставини кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України не були і не могли бути предметом досудового розслідування.

У скарзі також зазначено, що в рамках досудового розслідування за ч. 1 ст. 175 КК України дізнавачем допущена неповнота, яка зокрема полягає в тому, що не встановлено у спосіб, передбачений законом роботодавця. Дізнавачем залишені поза увагою показання потерпілої, що роботодавцем був ОСОБА_7 , центральний офіс якого знаходиться в м. Черкаси. Постанова не містить даних щодо відповіді на запит до ФОП « ОСОБА_7 » стосовно інформації працевлаштування ОСОБА_4 у магазині «Квіточка» та підстави її звільнення. Також залишено без реагування повідомлення ОСОБА_4 , що куратором магазину «Квіточка» є ОСОБА_8 , яка користується мобільним телефоном за номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 . Ця особа не встановлена та не допитана. Дізнавачем не надана правової оцінка показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які фактично повідомили про ознаки кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 175 КК України, за обставин, викладених у заяві ОСОБА_4 та у її подальших показаннях. Дізнавачем неправильно застосовані положення ст. 63 Конституції України, які дають право особі відмовитися давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Проте не дають такого права свідку відмовитися давати показання з підстав можливого непорозуміння з роботодавцем, щодо обставин кримінального провадження. Крім того, положення даної норми Конституції, щодо презумпції невинуватості, поширюються на підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а не на свідків, які відмовилися давати показання, чи на особу, яку досудовим розслідуванням не встановлено.

З урахуванням указаного адвокат ОСОБА_3 просив скасувати постанову дізнавача Сектору дізнання ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 27.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України.

Ухвалою від 19.09.2024 відкрито провадження з розгляду даної скарги та відповідно до вимог ч. 2 ст. 306 КПК України призначено її розгляд. Зобов`язано начальника Сектору дізнання надати суду до початку судового засідання всі наявні документи, які стосуються зазначеної скарги.

У судове засідання були викликані скаржниця, її адвокат та дізнавач.

Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його та ОСОБА_4 відсутність, скаргу підтримав.

Дізнавач ОСОБА_5 до судового засідання надала витребувані судом матеріали та звернувся до суду із заявою про розгляд скарги без її участі. Зазначила, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Перевіривши надані матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого.

04.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.09.2024 по справі № 699/1510/24 до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне провадження № 0000170 за ч. 1 ст. 175 КК України щодо незаконного звільнення ОСОБА_4 з посади продавця-касира магазину продуктів «Квіточка», що розташований в м. Корсунь-Шевченківському по вул. Ярослава Мудрого, 83 Черкаського району де вона працювала в період з 20 жовтня 2022 по 08 листопада 2023 року, та при звільнені їй не виплатили компенсацію за не використану відпустку.

За змістом оскаржуваної постанови у ході досудового розслідування проведено такі дії:

- допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , яка повідомила, що на даний час офіційно працює молодшою медичною сестрою (санітаркою-буфетчицею) відділення материнства і дитинства КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня». Раніше, в період часу з 20.10.2022 по 08.11.2023, вона працювала на посаді продавця-касира (гастрономіста) у продуктовому магазині «Квіточка», розташованому за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 83, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаський район, Черкаська область. При працевлаштуванні спілкувалася з куратором магазину «Квіточка» гр. ОСОБА_8 , яка користується мобільним номером зв`язку: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Подручною ОСОБА_11 було написано заяву про прийняття на роботу. Роботодавцем був ОСОБА_7 , центральний офіс якого знаходиться в м. Черкаси. У день подання заяви про прийняття на роботу гр. ОСОБА_8 повідомила, що пізніше також будуть оформлені й інші необхідні з працевлаштування документи та внесений відповідний запис до трудової книжки. Офіційне працевлаштування було для гр. ОСОБА_4 дуже важливим, оскільки до виходу на пенсію їй не вистачало року трудового стажу. Про що вона повідомляла при працевлаштуванні до вищевказаного магазину. Упродовж року після написання заяви про прийняття на роботу до магазину «Квіточка», гр. ОСОБА_12 неодноразово запитувала про те, коли ж буде оформлена документація по її працевлаштуванню та коли надавати трудову книжку для внесення до неї відповідного запису. У відповідь казали, щоб вона не переймалася з даного приводу, що все буде гаразд. Подручна ОСОБА_11 працювала виконуючи свої функціональні обов`язки належним чином та щомісячно отримувала обумовлену між нею та роботодавцем заробітну плату. Так тривало до 08.11.2023, до того дня, коли її, без будь-яких пояснень, змусили подати заяву про звільнення за власним бажанням. Так як на той час ОСОБА_4 не була виплачена заробітна плата більше як за один місяць і вона знаходилася під моральним тиском сторони роботодавця, вона вимушена була подати заяву про звільнення із займаної посади в магазині «Квіточка» за власним бажанням. При звільненні роботодавцем їй також не були виплачені всі необхідні виплати, зокрема компенсації за невикористану відпустку. Тоді ж ОСОБА_4 стало відомо, що у вказаному магазині вона пропрацювала понад рік без оформлення трудових відносин. Роботодавець ввів її в оману, обіцяючи офіційно працевлаштувати, але крім заяви про прийняття на роботу, ні трудового договору, ні будь-яких інших необхідних для працевлаштування документів оформлено так і не було. У зв`язку із втратою року стажу ОСОБА_4 в подальшому вимушена була працевлаштуватися на роботу до КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ», щоб мати необхідну кількість років стажу для виходу на пенсію за віком. Через вчинення роботодавцем грубого порушення законодавства про працю, а саме використання праці ОСОБА_4 без оформлення трудових відносин, тобто за відсутності трудового договору, без оформлення наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та внесення відповідних записів у трудову книжку, відсутності реєстрації у фонді соціального страхування, відсутності табеля обліку робочого часу та не сплати податків й інших загальнообов`язкових відрахувань, вона втратила страховий стаж для оформлення пенсії при досягненні передбаченого законом віку. Тому вважає, що такі незаконні дії роботодавця є грубим порушенням законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172 КК України. Також, в діях роботодавця, у зв`язку із безпідставною невиплатою їй заробітної плати більш як за один місяць, вчинену умисно, наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України. ОСОБА_4 зазначила, що факт її роботи в магазині «Квіточка» можуть підтвердити покупці, зокрема жителі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , у якому розташовується даний магазин, а також деякі знайомі, які приходили купувати продукти до цього магазину та безпосередньо час від часу бачили її на робочому місці. Окрім того ОСОБА_4 надала для приєднання до матеріалів провадження копію своєї трудової книжки на підтвердження відсутності відомостей про офіційне приймання її на роботу до магазину «Квіточка» та про звільнення з роботи, а також копію «штрих-коду» на її ім`я ( ОСОБА_4 ) № НОМЕР_3 , яким вона користувалася в робочих цілях під час перебування на посаді гастрономіста в цьому магазині;

- допитано в якості свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що вона знайома з ОСОБА_13 , яка як їй відомо у 2022-2023 роках працювала в гастрономії магазину «Квіточка», розташованого на першому поверсі 5-ти поверхового будинку за місцем її проживання по АДРЕСА_1 . Під час роботи у гастрономії вказаного магазину дана громадянка завжди уважно ставилася до покупців та як вона помітила, була дуже відповідальним працівником. Свідок познайомилася з ОСОБА_14 в магазині «Квіточка» коли купувала продукти. Знає, що у даному магазині часто змінюється робочий персонал, у зв`язку з чим це пов`язано їй не відомо, можливо через низький рівень заробітної плати. На початку 2024 року, під час чергового відвідування магазину «Квіточка», опитуваній стало відомо про те, що ОСОБА_15 звільнили з роботи з магазину та в подальшому вона дізналася безпосередньо під час зустрічі від самої гр. Подручної ОСОБА_16 про те, що роботодавець змусив її написати заяву на звільнення із займаної посади в магазині за власним бажанням, що не відповідало дійсності та при звільненні він не розрахувався з нею, зокрема не виплатив заробітну плату більше як за один місяць. Від Подручної ОСОБА_16 вона також дізналася про те, що та не була офіційно працевлаштована в даному магазині, хоча при подачі нею письмової заяви про прийняття на роботу, керівництво магазину обіцяло оформити з нею трудові відносини із занесенням відповідного запису до її трудової книжки. Зі слів Подручної ОСОБА_16 , вона час від часу запитувала у роботодавця про стан оформлення трудового договору, на що їй відповідали не перейматися цим та запевняли, що з документами все буде гаразд. Свідку відомо, що ОСОБА_4 є людиною передпенсійного віку та що їй до виходу на пенсію за віком нібито потрібен був лише один рік стажу. Дані про колишнього роботодавця ОСОБА_4 свідку не відомі;

- допитано в якості свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона знайома з ОСОБА_4 та їй відомо, що дана громадянка у 2022-2023 роках працювала продавцем у магазині «Квіточка», розташованому на першому поверсі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 . Чи офіційно вона була працевлаштована опитувана не знає. Так як свідок ОСОБА_10 раніше жила в будинку по АДРЕСА_1 , то майже щодня ходила до вказаного магазину і бачила там ОСОБА_4 на своєму робочому місці. Взимку 2024 року, після Нового року, свідок зустріла знайому та дізналася від неї про те, що вона звільнилася з роботи з магазину «Квіточка» та що роботодавець не розрахувався з нею при звільненні, зокрема не виплатив заробітну плату. ОСОБА_4 також повідомила свідку, що з роботи вона звільнилася не за власним бажанням, а через те, що роботодавець примусив її подати заяву на звільнення у якій вказати причину звільнення за власним бажанням;

- надано доручення з метою проведення допиту в якості свідків працівників магазину «Квіточка» де працювала ОСОБА_4 та з метою отримання інформації про особу роботодавця, точної назви юридичної особи та адреси розташування її центрального офісу, а також щодо факту працевлаштування та роботи в магазині гр. ОСОБА_4 . Проте громадянки, які там на даний час працюють, відмовилися в усній формі надавати будь-які пояснення, вказавши на те, що їхня відмова пов`язана з небажанням мати в подальшому ті чи інші непорозуміння та можливим виникненням у них проблемних питань із роботодавцем. Зазначену інформацію, зокрема ту, що стосується назви юридичної особи і адреси її розташування, не змогла повідомити і сама особа-заявник гр. ОСОБА_4 , пославшись на те, що такі дані їй не відомі;

- направлено запит до ФОП « ОСОБА_7 » стосовно отримання інформації щодо працевлаштування ОСОБА_4 у магазині «Квіточка» та підстави її звільнення.

Інформації про інші слідчі чи розшукові дії матеріали кримінального провадження не містять.

Проте постановою дізнавача ОСОБА_5 від 27.12.2024 кримінальне провадження № 0000170 закрито за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У постанові вказано, що в ході досудового розслідування, крім пояснень громадян, які б підтверджували факт працевлаштування та роботи ОСОБА_4 в магазині «Квіточка», отримано не було. Тому враховуючи, що при здійсненні перевірки не було отримано інших даних, які б вказували на наявність у діях особи-роботодавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » складу кримінальних правопорушень, кримінальне провадження закрито.

Однак з матеріалів вбачається, що за час досудового розслідування дізнавачем навіть не встановлено хто є власником (роботодавцем) магазину «Квіточка», розташованому на першому поверсі багатоквартирного будинку по вул. Ярослава Мудрого, 83 в м. Корсунь- Шевченківський Черкаського району Черкаської області.

У оскаржуваній постанові зазначено, що дізнавачем направлено запит до ФОП « ОСОБА_7 » стосовно отримання інформації щодо працевлаштування ОСОБА_4 у магазині «Квіточка» та підстави її звільнення. Однак надані слідчому судді копії матеріалів кримінального провадження містять лише запит керуючому супермаркету «Квіточка» по вул. Ярослава Мудрого, 83 у м. Корсунь-Шевченківський. Проте доказів направлення указаного запиту надані матеріали не містять. Також відсутній запит до ФОП « ОСОБА_7 ».

Водночас, не дочекавшись відповіді, дізнавачем закрито кримінальне провадження.

Відповідно до штемпеля на конверті оскаржувана постанова була направлена ОСОБА_4 06.01.2025.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Окрім цього, згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У свою чергу, слідчий/ дізнавач, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається, у тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 284, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України свідчать про те, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оформлений у вигляді відповідної постанови, має бути належним чином обґрунтованим та обов`язково містити посилання на докази, здобуті під час досудового розслідування, а також висновки, з яких підстав слідчим враховано одні докази, а інші відкинуто.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Однак, при дослідженні постанови про закриття кримінального провадження, її мотивувальної частини, встановлено, що вона містить виключно суть показів потерпілої ОСОБА_17 , протоколів допиту свідків покупців магазину та інформацію про направлення запиту до ФОП ОСОБА_18 , але в постанові не вказані передбачені КПК України підстави, які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття.

Як зазначив у скарзі адвокат, дізнавачем не вжито всіх необхідних доказів для збирання доказів і забезпечення повного і всебічного досудового розслідування.

При цьому, щодо відмови працівників указаного магазину давати свідчення, слідчий суддя також погоджується з тим, що положення ст. 63 Конституції України, які дають право особі відмовитися давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Водночас, слідчий суддя не погоджується із твердженням адвоката про невиконання дізнавачем ухвали слідчого судді, якою було зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 175 КК України, на підставі такого.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.09.2024 по справі № 699/1510/24 було зобов`язати начальника Сектору дізнання ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення стосовно обставин, зазначених у заяві ОСОБА_4 про вчинені кримінальні правопорушення від 29.07.2024.

Разом з тим, оскільки визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення відносить до виключних повноважень реєстратора кримінального провадження (дізнавача, слідчого, прокурора), слідчий суддя під час розгляду справи № 699/1510/24 не зазначав статті, за якими начальнику дізнання вносити відомості до ЄРДР.

Частиною 1 ст. 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Частина 2 ст. 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи все вище викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова дізнавача підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 9, 38, 84, 94, 284, 303-307, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000170 задовольнити.

Постанову дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 від 27.12.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 04.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України скасувати.

Копію ухвали невідкладно направити скаржнику та дізнавачу Сектору дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1