Справа № 671/9/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2025 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 02 січня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 із погодженням прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.

Як зазначено в клопотанні, 02.01.2025 року о 15 год. 20 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, вулиця Довженка, 2, працівниками СРПП ВП №2 було зупинено автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21083» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який Волочиським районним судом Хмельницької області позбавлений права керування транспортними засобами терміном на 6 років за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (постанова Волочиського районного суду № 671/1461/23, провадження 3/671/595/2023 від 21.06.2023 року) всупереч рішенню суду продовжує керувати транспортним засобом.

За вказаним фактом 02 січня 2025 року СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

02.01.2025 року на відкритій ділянці місцевості за координатами 49.54787, 26,22495 по вул. Довженка в м. Волочиськ, Хмельницького району, Хмельницької області проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено автомобіль «ВАЗ 21083», 1992 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , виданий ТСЦ 6841, 18.09.2021 року на ім`я ОСОБА_6 .

Слідчий зазначає, що 02.01.2025 року вилучені автомобіль «ВАЗ 21083», 1992 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , виданий ТСЦ 6841, 18.09.2021 року на ім`я ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000003 від 02.01.2025.

Слідчий зазначає, що автомобіль «ВАЗ 21083», 1992 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , виданий ТСЦ 6841, 18.09.2021 року на ім`я ОСОБА_6 перебували у володінні та користуванні ОСОБА_5 .

Посилається на те, що в ході проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні виникла виняткова необхідність у накладенні арешту на вилучений автомобіль, оскільки це забезпечить наявність у матеріалах кримінального провадження важливих речових доказів, отримання яких є необхідним для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин у даному кримінальному провадженні. Вказує, що вилучене в ході проведеного огляду майно має суттєве значення для встановлення всіх важливих обставин у даному кримінальному провадженні, а тому на нього необхідно накласти арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує повністю та просить його задовольнити.

Розглянувши подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається із вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів, вилучене майно, на яке просить накласти арешт слідчий та яке містить на собі сліди кримінального правопорушення, визнано речовими доказами.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливого їй знищення, пошкодження чи приховування, слід накласти арешт на вилучене майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися вилученим майном, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000003 від 02 січня 2025 року, а саме на: автомобіль «ВАЗ 21083», 1992 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , виданий ТСЦ 6841, 18.09.2021 року на ім`я ОСОБА_6 , які перебували у користуванні ОСОБА_5 .

Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: