Провадження № 1-кс/204/2918/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, раніше не судимого зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

2 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого слідчого СВ Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001207 від 03.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України. В ході досудового розслідування повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, про те, що він підозрюється у поширенні інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, що кваліфікується за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України. Короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з якими подається клопотання: Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено та який триває до теперішнього часу. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця серпня 2024 року, використовуючи Інтернет-месендежер «Telegram», встановив зв`язок з наразі невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка запропонувала ОСОБА_5 виконувати завдання, які полягають у зборі та подальшій передачі інформації про переміщення Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань за допомогою залізничного транспорту. Після чого, у ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше кінця серпня 2024 року, виник злочинний умисел, спрямований на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану. Так, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час однак не пізніше кінця серпня 2024 року, отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи завдання відповідно до якого ОСОБА_5 мав здійснювати встановлення прихованих відеокамер поблизу залізничних перегонів в м. Самар (колишня назва Новомосковськ) Дніпропетровської області, які здійснювали відео-зйомку переміщення Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. При цьому, вказані відеокамери, ОСОБА_5 мав встановлювати, шляхом їх розміщення на гілки дерев, які знаходяться в безпосередній близькості до залізничних шляхів та маскував їх під ОСОБА_7 і закріпляв їх за допомогою прозорого канцелярського скотчу. Також, з метою постійного функціонування раніше згаданих відеокамер, останній здійснював їх підключення до зовнішніх зарядних пристроїв, які, у свою чергу, забезпечували їх постійне функціонування. Крім того, вказані засоби відео-фіксації, останній мав встановлювати відповідні флеш-накопичувачі, з метою збереження інформації про переміщення військових ешелонів, а також сім-картки операторів стільникового зв`язку з постійним Інтернет підключенням, з метою автоматичної, віддаленої передачі інформації про переміщення залізничного рухомого складу. Крім того, з метою перевірки функціонування вказаних відеокамер ОСОБА_5 мав систематично здійснювати обхід та перевірку функціонування відеокамер та у разі їх вимкнення мав здійснювати їх налаштування з метою подальшого функціонування задля продовження документування та передачі інформації невстановленій в ході досудового розслідування особі щодо переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань залізничним транспортом в м. Самар (колишня назва Новомосковськ) Дніпропетровської області. У свою чергу ОСОБА_5 надав добровільну згоду на вчинення вищевказаних дій про що повідомив невстановлену в ході досудового розслідування особу. В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості в умовах воєнного стану, шляхом надання інформації невстановленій особі, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше кінця серпня 2024 року, здійснив встановлення відеокамери марки «Vstarcam CB75» з встановленим флеш-накопичувачем марки «Lenyes 64 GB», серійний номер «MMZS64G2R9T24-CC» та сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» в м. Самар (колишня назва Новомосковськ) Дніпропетровської області за приблизними географічними координатами 48.6523822, НОМЕР_1 , яка здійснювала фіксування переміщення військових ешелонів та в автоматичному режимі надсилалась невстановленій в ході досудового розслідування особі, поблизу залізничного перегону Новомосковськ-Дніпровський Губиниха. Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості в умовах воєнного стану, шляхом надання інформації невстановленій особі, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше кінця серпня 2024 року, здійснив встановлення відеокамери марки «Vstarcam CB75» з встановленим флеш накопичувачем марки «XO 64 GB», серійний номер НОМЕР_2 та сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» в м. Самар (колишня назва Новомосковськ) Дніпропетровської області за приблизними географічними координатами 48.650313, НОМЕР_3 , яка здійснювала фіксування переміщення військових ешелонів та в автоматичному режимі надсилалась невстановленій в ході досудового розслідування особі, поблизу залізничного перегону Новомосковськ-Дніпровський Павлоград-1. Разом із тим, 11.10.2024 протиправну діяльність громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було припинено в ході проведення слідчих (розшукових) дій. Враховуючи вищевикладене, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, але не пізніше кінця серпня 2024 року, здійснив встановлення відеокамер марки «Vstarcam CB75» з встановленими флеш-накопичувачами та сім-картками операторів стільникового зв`язку з метою передачі інформації про переміщення військових ешелонів невстановленій в ході досудового розслідування особі. Умисні дії громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у несанкціонованому поширенні інформації про переміщення Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинених в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 2 ст. 114-2 КК України. Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність: Громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто у несанкціонованому поширенні інформації про переміщення Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинених в умовах воєнного стану. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини: Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 від 11.10.2024; протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.10.2024; протоколами оглядів місця події від 11.10.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 14.10.2024; протоколом слідчого експерименту від 23.10.2024; іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі, так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваними кримінального правопорушення. Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України: Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії. Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: Таким чином в ході досудового розслідування встановлені наступні ризики, передбачені п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Зазначений висновок ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за яке кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може спонукати останнього до втечі та унеможливить притягнення до встановленої законом кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 значиться тимчасово безробітнім, ніде офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів не має, крім злочинного. Слід зазначити, що невідворотність покарання за вищевказане кримінальне правопорушення вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Викладені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. На теперішній час в ході досудового розслідування встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення, у тому числі знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення. Так, у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме доступ до усіх речей та документів, які імовірно в подальшому в ході досудового розслідування будуть використані як докази. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово встановлював відеокамери для передачі інформації про переміщення залізничного рухомого складу (військових ешелонів). Крім цього, ОСОБА_5 не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до подальшого встановлення відеокамер тощо. Таким чином, у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність перерахованих вище ризиків обґрунтовується наступними доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 від 11.10.2024; протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.10.2024; протоколами оглядів місця події від 11.10.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 14.10.2024; протоколом слідчого експерименту від 23.10.2024; іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі, так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваними кримінального правопорушення. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення (вчинення) ОСОБА_5 спроб переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду у кримінальному проваджені. Відтак в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, з урахуванням повномасштабного вторгнення збройних сил та інших формувань Російської Федерації, а також численних протиправних дій з боку представників держави-агресора на території України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою: На теперішній час в ході досудового розслідування необхідно виконати наступне: отримати висновки судових експертиз комп`ютерної техніки та програмних продуктів; провести детальний огляд вилучених предметів після надходження останніх з експертної установи; провести огляд матеріалів судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, після надходження останніх з експертної установи; здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, що зберігаються в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», після чого провести огляд вилученої інформації; додатково допитати зазначеного підозрюваного з приводу відомостей, отриманих в ході досудового розслідування; повідомити підозрюваному про зміну раніше повідомленої підозри; виконати вимоги ст. 290 КПК України та інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність в яких виникне в ході проведення вище перелічених слідчих дій. Застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вченні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. У свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Враховуючи перераховані вище обставини, органом досудового розслідування вбачаються підстави для не визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 . Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001207 від 3 жовтня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

11 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

14 жовтня 2024 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 9 грудня 2024 року.

5 грудня 2024 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001207, продовжено до 6 місяців, тобто до 11 березня 2025 року.

У клопотанні слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення; а також вчинити нове криімнальне правопрушення. Наявність всіх зазначених ризиків було підтверджено у судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити або сховати будь-яку з речей, що має доказове значення, а також продовжити вчиняти протипарвну діяльнсть або вчинити нове кримінальне правопрушення, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на 60 днів, тобто до 2 лютого 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, на 60 днів, тобто до 2 лютого 2025 року.

Ухвалу направити до СВ СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1