В И Р О К

іменем України

Справа № 126/2708/24

Провадження № 1-кп/126/169/2025

"29" січня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого Пероговського

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь в залі суду обвинувальний акт та угоду про примирення від 06.11.2024 року у кримінальному провадженні № 0000465 від 04.10.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Ободівка,Тростянецького району Вінницької області, та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно наказу Управління поліції охорони у Вінницькій області № 33 о/с від 03.04.2017 старшого сержанта поліції ОСОБА_6 призначено на посаду поліцейського-водія групи реагування Гайсинського районного відділу управління поліції охорони у Вінницькій області (далі - поліцейський-водій ГР Гайсинського РВ УПО у Вінницькій області). Крім того, згідно наказу Управління поліції охорони у Вінницькій області № 33 о/с від 03.04.2017 старшого сержанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду поліцейського ГР Гайсинського РВ УПО у Вінницькій області.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський-водій ГР Гайсинського РВ УПО у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_6 та поліцейський ГР Гайсинського РВ УПО у Вінницькій області старший сержант ОСОБА_7 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються наступні обов`язки: діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Так, 04.10.2024 поліцейський ГР Гайсинського РВ УПО у Вінницькій області старший сержант ОСОБА_6 та поліцейський Гайсинського РВ УПО у Вінницькій області старший сержант ОСОБА_7 , відповідно до графіку несення служби співробітниками Гайсинського MB УПО (м. Бершадь) на жовтень 2024 року, розробленого інженером Гайсинського РВ УПО у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_8 , та затвердженого начальником Гайсинського РВ УПО у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_9 з 08:00 години 04.10.2024 по 08:00 годину 05.10.2024, заступили на добове чергування в складі екіпажу «Лоск-2» на транспортному засобі Renault Duster д. н. з. НОМЕР_1 .

Співробітниками екіпажу «Лоск-2» 04.10.2024 о 20 год. 22 хв. під час патрулювання в м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області, за фактом надходження сигналу тривожної кнопки здійснили виїзд до кафе «Наташа» по вул. Покровська, 196. м. Бершадь Гайсинського районну Вінницької області.

По приїзду працівників поліції до кафе «Наташа» у приміщенні кафе виявлено порушника громадського порядку ОСОБА_4 , який побачивши працівників поліції почав поводити себе агресивно та на прохання заспокоїтися не реагував, натомість збив з голови поліцейського ОСОБА_6 за допомогою правої руки захисний шолом, значно скоротивши при цьому відстань, у зв`язку з чим поліцейським було прийнято рішення, для припинення порушення громадського порядку, застосувати фізичну силу відносно ОСОБА_4 . Тому, поліцейський ОСОБА_6 штовхнувши ОСОБА_4 в груди за допомогою рук та використавши спеціальний засіб споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії, який поліцейський спрямував в обличчя правопорушника, збив останнього з ніг. Проте, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи достовірно обізнаним, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу, який несе службу в форменому одязі, екіпірований спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та закріпленим на бронежилеті нагрудним жетоном із зображенням спеціального номеру, перебуваючи від нього у безпосередній близькості, продовжив чинити активний фізичний опір працівникам поліції, а саме, збив з ніг старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , внаслідок чого, останній впав, продовжуючи свій злочинний намір спрямований на опір працівнику поліції ОСОБА_4 намагався вхопитися обома руками за шию ОСОБА_6 , а також наніс один удар правою рукою по обличчю в область голови та руками щипав ОСОБА_6 за обидві щоки, внаслідок чого ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді двох синців один з яких розташований на тильній поверхні лівої кисті, другий на ліктьовому краї правого передпліччя. В подальшому, подолавши опір, працівники поліції застосували до ОСОБА_4 спеціальний засіб «кайданки», на підставі ст.ст. 23, 45 Закону України «Про Національну поліцію» з метою припинення правопорушення, під час застосування яких останній пручався.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 342 КК України тобто опір працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків.

На підставі положень ст. 468 КПК України, 06.11.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, у рамках кримінального провадження № 0000465 від 04.10.2024

З вказаної угоди вбачається, що її сторони - обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри та її правової кваліфікації, яка ніким не оспорюється. ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненому злочині; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 342 КК України, у виді двох років пробаційного нагляду, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, розуміючи надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_6 розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч.1 ст. 473 КПК України, у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду, запевнивши суд, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зауважила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_4 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши думку сторін угоди та висновок прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 КК України, які, відповідно до ст.12 КК України, класифікуються як нетяжкий злочин.

Зміст угоди про примирення від 06.11.2024 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому складі злочину є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обирались.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні .

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України,суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення укладену 06.11.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у виді двох років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту його затримання, а саме з 04.10.2024 року по 07.10.2024 включно, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1