печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7181/25-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 03.02.2025,-

В С Т А Н О В И В :

14.02.2025 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла вказана скарга, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 03.02.2025.

З матеріалів скарги вбачається, 03.02.2025 адвокатом ОСОБА_3 в порядку статті 214 КПК України було подано письмову заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 03.02.2025 року, яку було відправлено листом № 03-1/02-25.

У цій заяві повідомлялось про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 371 КК України, тобто незаконного тримання під вартою.

Оскільки заявник відомостей, що дані заяви (повідомлення) від 03.02.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань не отримав, бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заперечення на вказану скаргу, просив відмовити, зазначивши, що до Офісу Генерального прокурора від адвоката ОСОБА_3 . 06.02.2025 надійшла заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення щодо нього під час прийняття судом рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Опрацюванням вказаної заяви встановлено, що всі викладені у ній факти зводяться до незгоди з призначеним покаранням та неправильного, на думку заявника, застосування норм процесуального права при прийнятті рішення колегією суддів у вказаному кримінальному провадженні, що згідно з нормами КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

За наслідком розгляду заяви, заявнику ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_3 роз`яснено, що Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до ч. 5 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. Виходячи зі змісту ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, є невід`ємною складовою заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим, за результатами розгляду цієї заяви, автору звернення ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_3 повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане повністю узгоджується з вимогами процесуального законодавства.

Водночас моніторингом сайту «Судова влада» встановлено, що реалізовуючи своє право на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, стороною захисту, зокрема захисником ОСОБА_3 , на вирок Дарницького районного суду від 06.11.2024, подано апеляційну скаргу.

Тобто захисник ОСОБА_3 , після звернення з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду, скерував до Офісу Генерального прокурора заяву про вчинення злочину, а тепер оскаржує факт невнесення відомостей до ЄРДР у слідчого судді, при цьому, що підстави та аргументи заяви про вчинення злочину та апеляційної скарги є ідентичні.

Тобто захисник, з незрозумілих для причин, вважає, що винесення судом рішення, яке не відповідало його позиції є злочином, при цьому, знову ж таки, оскаржує його в суді апеляційної інстанції.

Вказане безумовно та поза розумним сумнівом свідчить лише про одне, про зловживання процесуальними правами та спробу у такій формі вплинути на суддів, які розглядали та розглядатимуть у подальшому справу за обвинуваченням ОСОБА_4 .

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду клопотання, визнано можливим його розгляд у відсутність адвоката ОСОБА_3 та представника Офісу Генерального прокурора. При цьому, слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24. години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та абз. 5 п. 1 глави 2 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним. приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Судовим розглядом встановлено, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві вказане повідомлення на підставі ст. 482-2 КПК України було направлено до Офісу Генерального прокурора.

Проте, факти, викладені у скарзі та доданих до неї документах не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про що повідомлено заявника листом від 14.02.2025 вих. № 11/1/4-13630ВИХ-25.

Враховуючи вищевикладене, невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення особою, вказаною у скарзі та доданих до неї документах, відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст.214, 303-309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 03.02.2025 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1