Справа № 344/3592/25
Провадження № 1-кс/344/1856/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором у кримінальному провадженні начальник відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000415 від 03.07.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000415 стосовно членів організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307, ч. 3, ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Проведеним розслідуванням здобуто докази про те, що ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, отримання доходу від систематичного незаконного посіву та вирощування нарковмісних рослин конопель роду каннабіс (Cannabis), незаконного виготовлення та зберігання наркотичного засобу рослинного походження, обіг якого обмежено каннабісу (Cannabis), з метою збуту, у великих розмірах, на початку липня 2024 року створив та очолив організовану групу, до якої завербував своїх знайомих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими підшукали, надали та орендували для протиправної діяльності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; приміщення у АДРЕСА_2 ; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , які облаштували для незаконного посіву та вирощування нарковмісних конопель, і таким чином організувати та утримували місця для незаконного виготовлення наркотичних засобів (4 нарколабораторії).

Упродовж липня 2024 року лютого 2025 року члени організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 облаштували 4 нарколабораторії, у яких систематично незаконно сіяли та вирощували нарковмісні коноплі роду каннабіс (Cannabis), згідно спільного плану та узгодження відвідували ці приміщення, забезпечували мінеральними добривами, контролювали роботу систем освітлення, кондиціонування, подачі води та добрив, охороняли їх, у тому числі з використанням відеокамер, збирали з нарковмісних рослин листя і суцвіття, які висушували та подрібнювали і незаконно виготовляли з них наркотичний засіб рослинного походження, обіг якого обмежено каннабіс (маріхуану), у великих розмірах, незаконно його зберігали та перевозили з метою збуту, а також незаконно збували за невстановлених обставин та отримували доходи, які розділяли між собою.

В ході розслідування здобуто докази про те, що об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 , використовувались членами організованої групи, в ході їх злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, у зв`язку із чим його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею (кв.м) 61.5, житловою площею (кв.м) 40.5, розміщений за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 060, належить ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Зазначений вище об`єкт нерухомого майна визнано речовим доказам у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 його використовували під час злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, його, необхідно зберегти як речовий доказ та до нього може бути застосовано конфіскацію (спеціальну конфіскацію).

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просив розгляд клопотання здійснювати без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Також у поданому клопотанні просив розгляд клопотання проводити без виклику особи (представників), у володінні якої знаходиться майно.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, а саме: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею (кв.м) 61.5, житловою площею (кв.м) 40.5, розміщений за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060 у кримінальному провадженні № 0000415 від 03.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3, ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, накласти арешт на майно ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею (кв.м) 61.5, житловою площею (кв.м) 40.5, розміщений за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, заборонивши розпорядження ним та відчуження, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10