Справа № 206/6369/24
Провадження № 1-в/206/394/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро подання начальника відділу № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який засуджений вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 21.01.2022 року за ч.1 ст. 369 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про звільнення від відбування покарання по закінченню строків давності виконання обвинувального вироку,

за участі в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника відділу № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 .

Вимоги подання обґрунтовано тим, що 21.02.2022 року вирок набрав законної сили. 19.07.2022 року копія вироку та розпорядження Дзержинського міського суду Донецької області відносно гр. ОСОБА_3 отримано відділом № 5 та прийнято до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов?язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред?явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Станом на 05.12.2024 року відділ № 5 не отримував від ОСОБА_3 документу про сплату штрафу. Проведеними заходами установити причини несплати штрафу останнім не є можливим. Засуджений на зв?язок не виходить. На теперішній час перевірити адресу реєстрації та проживання засудженого ОСОБА_3 неможливо. У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України територія м. Торецьк Бахмутського району Донецької області визнана як територія активних бойових дій (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 року № 309). Під час виконання вироку суду відносно ОСОБА_3 , відділом №5 до Дзержинського міського суду Донецької області, на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України 18.05.2023 року направлялося подання про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. 06.07.2023 року відділом №5 отримано ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 05.07.2023 року в якій зазначено, що подання залишити без розгляду. 06.07.2023 р. відділом № 5 до Дзержинського міського суду Донецької області, на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України, 18.05.2023 року направлялося подання про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону відносно ОСОБА_3 07.09.2023 року відділом №5 отримано ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 07.09.2023 року в якій зазначено про оголошення розшуку ОСОБА_3 та призупинення провадження до розшуку засудженого.

18.12.2023 року відділом № 5 з відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області отримано підтвердження щодо оголошення гр. ОСОБА_3 у розшук.

09.09.2024 року до відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП вДонецькій області з метою з?ясування факту ухилення засудженого від сплати штрафу, направлено подання в порядку ч. 1 ст. 389 КК України.

20.09.2024 року відділом №5 з відділення поліції №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області отримано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.09.2024 року №00000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України відносно ОСОБА_3

25.11.2024 року отримано ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 22.11.2024 року в якій зазначено, що подання відділу №5 на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України від 06.07.2023 року залишити без розгляду.

02.12.2024 року з ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області отримано повідомлення про закриття кримінального провадження у притягненні до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_3 . Згідно повідомлень: управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Донецькій області - засуджений нових кримінальних правопорушень не скоїв; відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - актового запису про смерть ОСОБА_3 не виявлено; ІНФОРМАЦІЯ_2 - на військову службу не призивався; Торецького міського центру зайнятості - з приводу працевлаштування не звертався. Відповідно до повідомлення з Міністерства соціальної політики України, засуджений ОСОБА_3 має статус внутрішньо-переміщеної особи та фактично проживає у АДРЕСА_2 . Відділом №5 спрямовано запит до Черкаського районного відділу №1 філії Державної установи» в Черкаській області для перевірки факту проживання засудженого ОСОБА_3 за вищевказаною адресою та у разі підтвердження факту проживання, запитати особову справу для виконання за новим місцем мешкання. Відповідно до відповіді Черкаського РВ №1, засуджений ОСОБА_3 за вказаною адресою не зареєстрований та не проживає.

За такого, на підставі ст. 80 КК України просив звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник відділу № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд подання без його участі.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Відповідно абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Згідно частини 3 статті 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Відповідно до частини 4 статті 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 21.01.2022 року визнано винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину за за ч.1 ст. 369 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень на користь держави. Сплату штрафа в сумі 17000 грн. розстрочили на десять місяців, по 1700 грн. щомісячно.

Вирок відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 23.03.2022 року.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 05.07.2023 року залишено без розгляду подання відділу № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях в заміні ОСОБА_3 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 07.09.2023 року оголошено у розшук ОСОБА_3 та призупинено провадження до розшуку засудженого.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 22.11.2024 року подання відділу № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України від 06.07.2023 року залишено без розгляду.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим сплати штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ № 5-324кс15 від 24.12.2015 року.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи обставину, що факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 КК України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 152, 165, 166 КВК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника відділу № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 21.01.2022 року за ч.1 ст. 369 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу суду може бути апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя: ОСОБА_1