ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/5220/24 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/683/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою захисника на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.12.2024 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іванків, Бориспільського району, Київської області, громадянин України, з середньою освітою, працюючого вантажником в ТОВ «Меблева фабрика «Константа», розлучений, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (діти проживають окремо), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 22.06.2024 приблизно 08-00 год., ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 31105-801», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі в с. Краснопавлівка Лозівського району Харківської області в напрямку м. Лозова від м. Первомайський Харківської області, зі швидкістю не менше 29...30 км/год., в районі б.№3 по вул. Слобожанська с. Краснопавлівка Лозівського району Харківської області, при виникненні небезпеки для руху у вигляді велосипеда «Україна», під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у попутному напрямку та здійснював поворот ліворуч, діючи необережно, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не впевнився в безпечності маневру та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для руху іншим учасникам дорожнього руху, а саме велосипедисту ОСОБА_11 , порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та допустив зіткнення з велосипедом «Україна», в результаті чого ОСОБА_11 від отриманих трав помер на місці події.

Внаслідок дорожньо-транспортної події, згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-17/128-Л3т/24 від 24.07.2024, причиною смерті ОСОБА_11 є гостре порушення мозкового кровообігу, зумовлене травмою голови з переломом кісток черепа і крововиливом під оболонки головного мозку, отриманої в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №CE-19/121-24/20180-IT від 25.07.2024 та висновку судової автотехнічної експертизи №CE-19/121-24/20181-IT від 25.07.2024, у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ГАЗ 31105-801», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 є невідповідності вимогам п.10.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити. Призначити покарання обвинуваченому у межах, встановлених у санкції ч. 2 ст. 286 КК України, зв`язане з позбавленням волі, однак відповідно до ст. 75 КК України, зі звільненням останнього від відбування покарання.

Заслухавши доповідь головуючого судді; пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу; з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення покарання та можливості звільнення від його відбування з випробуванням.

Дії ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченомуОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: те, що він раніше не судимий, розлучений, перебуває в цивільному шлюбі, має трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно довідки Кегичівського ВДВС у Красноградському районі №21648 від 09.08.2024 року, станом на 09.08.2024 заборгованість зі сплати аліментів за виконавчими провадженнями (ВП №67800935; ВП №62113289) відсутня (діти проживають окремо); ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює з 05.08.2024 в ТОВ «МФ «Константа» с. Куп`єваха Богодухівського району Харківської області вантажником, де характеризується, згідно характеристики від 16.08.2020 задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягався.

Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнав його щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Проте врахування всіх обставин, які за законом мають правове значення, в тому числі й ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, та врахування даних про особу обвинуваченого було формальним.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, законодавцем передбачена можливість застосування інституту звільнення від відбування покарання, лише в разі, якщо обвинуваченому призначено покарання не більше п`яти років позбавлення волі.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

З урахуванням конкретних обставин справи та характеру порушень ПДР які по суті зводяться до неправильної оцінки ситуації водієм, даних про особу винного, який раніше не судимий, має трьох неповнолітніх дітей, постійного місця проживання, роботи, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення та його поведінку після цього, висновку органу пробації викладеного в досудовій доповіді, колегія суддів находить доводи апеляційної скарги слушними.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги намагання обвинуваченого добровільно відшкодувати (компенсувати) завдану шкоду потерпілій, про що прямо зазначено у вироку суду. Та не враховує те, що потерпіла внаслідок заподіяної сильної душевної травми, викликаної загибеллю батька, не пробачила обвинуваченого і від будь-якої компенсації на момент розгляду справи в суді відмовилась.

Отже, з урахуванням висновку органу пробації викладеного в досудовій доповіді колегія суддів дійшла висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, тобто звільнити його від відбування покарання з випробуванням, із покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Сучасна стала вітчизняна судова практика призначення покарання, яка ґрунтується на Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» свідчить проте що положення ст. 75 КК України з урахуванням ст. 77 КК України застосовуються лише щодо основного покарання, а звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

У зв`язку з викладеним, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення апеляційної скарги захисника.

Отже, вирок районного суду підлягає зміні, а обвинувачений звільненню від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, який є достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.12.2024 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_8 від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити обвинуваченого з під варти негайно.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді