УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 610/15/20

провадження № 51-41 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 03 березня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховним Судом, серед іншого, було констатовано порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України щодо невідповідності вимоги порушеної заявником перед судом касаційної інстанції приписам ст. 436 КПК України.

Разом з тим, усуваючи недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, ОСОБА_4 змінив предмет оскарження, а саме у вимозі порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та двох ухвал Зміївського районного суду Харківської області від 03 березня 2025 року. Водночас, у вступній частині предметом оскарження вказано лише ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження. Зазначене свідчить про наявність суперечностей між визначеним заявником предметом касаційного оскарження та порушеною вимогою.

Так, змінивши вимогу касаційної скарги ОСОБА_4 за наслідками касаційного розгляду просить скасувати дві ухвали місцевого суду та ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Однак, викладена у такий спосіб вимога, з урахуванням зміни предмету оскарження, не відповідає положенням статті 436 КПК України з огляду на таке.

По-перше, порушуючи вимогу про скасування двох ухвал місцевого суду ОСОБА_4 не враховує, що означені судові рішення не є предметом касаційного оскарження, позаяк не переглядались по суті в апеляційному порядку, про що свідчить зміст касаційної скарги та додана копія ухвали апеляційного суду.

По-друге, оскільки судові рішення місцевого суду не можуть бути переглянуті в касаційному порядку, то вимога про призначення нового розгляду у суді першої інстанції є не коректною та не узгоджується із вимогою про скасування ухвали апеляційного суду.

Вищевказане свідчить про наявність істотних недоліків касаційної скарги, а враховуючи, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК України у межах касаційної скарги, це перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_4 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 03 березня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3