печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лихачів Ніжинського району Чернігівської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , за погодженням прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, яку ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 відповідає вимогам ст. 182, 184 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 17.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що посадові та службові особи Міністерства інфраструктури України та Національного агентства з акредитації України, зловживаючи владою та службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, забезпечують безперешкодне отримання акредитації визначеному колу пов`язаних юридичних осіб, для провадження діяльності із сертифікації колісних транспортних засобів, партій частин та/або обладнання, а також перешкоджають отриманню такої акредитації іншим суб`єктам господарювання, що сприяє монополізації ринку вказаних послуг на користь окремої організованої злочинної групи.

Зокрема, встановлено, що службові особи суб`єктів господарської діяльності, уповноважені на сертифікацію транспортних засобів, зловживаючи службовим становищем вносять до офіційних документів завідомо неправдиві відомості та у подальшому подають останні до контролюючого органу, у тому числі до ДПС України, щодо ціни та кількості виданих сертифікатів, створюючи умови для легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено кількість реєстраційних операцій першої реєстрації транспортних засобів та операцій з перереєстрації транспортних засобів у зв`язку з переобладнанням у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 року у яких серед документів що надавались для реєстрації, наявний сертифікат відповідності, вищезазначених товариств щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу, згідно якого було встановлено, що: ТОВ «Рівнестандарт» () - 137 638, ТОВ «Центр Авто» () - 173 948, ТОВ «Укр-Тест-Стандарт» () - 166 305, ТОВ «КСЦ-Конкорд» () - 56 244, ТОВ «Автотехносервіс» () - 27 250, ПП «Аєс Стандарт» () - 103190.

При цьому за аналогічний період з 01.01.2021 по 31.12.2021 зазначена значно менша кількість виданих сертифікатів відповідності в порівнянні з вище зазначеними даними.

Відповідно до фінансової звітності зазначені підприємства звітують про надання сертифікаційних послуг, обов`язкового технічного контролю транспортних засобів за ціною втричі меншою від ринкової, що може свідчити про тіньовий обіг грошових коштів та ухилення від сплати податків, зборів та обов`язкових платежів до державного бюджету України.

Для формального відображення фінансових результатів господарської діяльності вказаних підприємств, в кінці кожного робочого дня в банківській уставні здійснюється оплата по списку осіб, яким підприємствами видано сертифікат відповідності або сертифікат типу.

Офіційна сума оплати за кожен виданий сертифікат коливається від 70 до 100 гривень. І це при тому, що юридичні/фізичні особи за надання такого сертифікату сплачують в лабораторії готівкові кошти у розмірі від 2500 грн. (колісні ТЗ, ввезені з країн Європи), від 5000 до 7000 грн.( колісні ТЗ, ввезені з США).

Тобто, лише незначна частина готівкових коштів, отриманих від замовників послуг в якості оплати вартості послуг (готівкова виручка), в кінці кожного робочого дня вноситься до каси банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки підприємства (готівка здається представником підприємства самостійно. У тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти надання фінансових послуг). В результаті, лише та частина готівкових коштів, яка була зарахована на банківський рахунок підприємства, вноситься до розділу виручки і цей показник (сума зарахованої на банківський рахунок виручки) є головним для розрахунку фінансових результатів діяльності підприємства та використовується підприємством для складання фінансових та податкових звітів.

У такий спосіб підприємство уникає відображення в бухгалтерському та податковому обліках реальних фінансових результатів господарських операцій, здійснених в рамках свої господарської діяльності, та зменшує таким чином базу оподаткування (фінансовий результат до оподаткування/ дохід) і, відповідно, зменшується податкове навантаження - сума податкового зобов`язання.

В подальшому у ході досудового розслідування, проведено ряд економічних експертиз, відповідно до яких встановлено, що суб`єктами господарювання не відображені суми доходів від реалізації послуг з сертифікації, які мали бути задекларовані у рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у зв`язку з чим суб`єктами господарювання порушено пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1. ст. 135, пп. 140.4.4. п.140.4 ст. 140 ПКУ від 02.10.2010 N? 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та занижено податок на прибуток.

Зокрема встановлено, що 29.04.2013 Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області здійснено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «КСЦ-Конкорд» () (далі - ТОВ «КСЦ-Конкорд»), про що внесено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 0009628.

30.04.2013 ТОВ «КСЦ-Конкорд» взято на податковий облік Запорізькою державною податковою інспекцією Головного управління Державної податкової служби у Запорізької області, про що зареєстровано відповідний номер - 13881.

Починаючи з 04.04.2019 ТОВ «КСЦ-Конкорд» зареєстроване за адресою: Запорізька обл., Запорізький район, селище Сонячне, вул. Сонячне шосе, 2-А.

Статтями 62 та 65 ГКУ передбачено, що підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, зареєстрований компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного провадження виробничої, науково-дослідної, торгової, іншої господарської діяльності у порядку, передбаченому Господарським кодексом України та інших законів. Головне завдання підприємства полягає у задоволенні потреб ринку у його продукції чи послугах з метою отримання прибутку.

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітний власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради ( у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємством відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства.

Відповідно до статуту ТОВ «КСЦ_Конкорд», затвердженого Рішенням Учасника № 28/10/19 від 28.10.2019, виконавчим органом товариства, що здійснює управління поточною діяльністю товариства, є директор.

Відповідно до розділу 8 статуту, виконавчим органом Товариства є директор.

Відповідно до розділу 10 статуту, на директора покладені наступні функції та обов`язки:

- без довіреності здійснювати дії від імені Товариства, з урахування обмежень, встановлених Статутом;

- представляти інтереси Товариства перед третіми особами:

- приймати рішення про укладення, зміну чи розірвання будь-яких правочинів (договорів та інших угод) на суму, що є нижчою або дорівнює 50 відсотків вартості чистих активів Товариства станом на кінець попереднього кварталу, за винятком тих правочинів (договорів та інших угод), прийняття рішення про укладення, зміну чи розірвання по яким відноситься до компетенції Загальних зборів;

- видавати довіреності на виконання від імені Товариства дій:

(а) що відносяться до компетенції Директора;

(б) що не відносяться до компетенції Директора, але рішення про здійснення яких було прийняте Загальними зборами і доведене до відома Директора. Право на видачу таких довіреностей виникає у Директора з моменту надання йому письмового рішення (витягу з протоколу) Загальних зборів, оформленого у відповідності до вимог цього Статуту.

У тексті довіреностей, прийняття рішення про видачу яких відноситься до компетенції Загальних зборів, Директор обов`язково зазначає номер та дату прийняття відповідного рішення на підставі якого йому надано повноваження на видачу такої довіреності.

- відкривати в кредитних установах поточні, депозитні, валютні та інші рахунки Товариства;

- а виконання своїх повноважень видавати внутрішні нормативні акти Товариства - накази і розпорядження, які с обов`язковими для виконання працівниками Товариства. Всі накази та розпорядження Директора вносяться до Книги наказів та розпоряджень. За письмовою вимогою учасників Товариства Книга наказів та розпоряджень надається їм для ознайомлення у будь-який робочий час. За першою вимогою повинні також видаватися засвідчені витяги з Книги;

- підписувати від імені Товариства з трудовим колективом або його представниками колективний договір, проект якого затверджений Загальними зборами;

- приймати на роботу та звільняти з роботи працівників Товариства, укладати з ними трудові договори, застосовувати засоби заохочення та накладати стягнення;

- пред`являти претензії та подавати до суду позови від імені Товариства, у разі порушення прав та законних інтересів Товариства з боку третіх осіб;

- звертатись за рішенням Загальних зборів до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство Товариства;

Відповідно до цього ж розділу статуту, порядком погодження пропозицій Директора є:

- пропозиції Директора, які потребують погодження з Загальними зборами, приймаються Директором тільки після їх письмового погодження з Загальними зборами;

- пропозиції Директора вважаються погодженими з Загальними Зборами, якщо Директору надано протокол Загальних зборів або витяг з протоколу Загальних Зборів за підписами Голови та учасників Товариства, в якому міститься рішення Загальних зборів про погодження пропозицій Директора.

Крім того, розділом 10 визначено наступні функції (обов`язки) Директора:

- здійснення оперативного керівництва діяльністю Товариства;

- представлення інтересів Товариства перед третіми особами;

- організація:

(а) виробничо-господарської діяльності Товариства;

(б) матеріально-технічного забезпечення господарської діяльності;

(в) фінансово-економічної роботи, обліку та звітності, ведення грошово-розрахункових операцій;

(г) сплати належних сум податків і зборів (обов`язкових платежів);

(д) діловодства, належного зберігання документів та ведення архіву);

(с) роботи та контролю за діяльністю дочірніх та спільних підприємств, філій та представництв Товариства;

(ж) забезпечення надійного зберігання та надання учасникам Товариства за їх вимогою в будь-який час протоколів та інших матеріалів Загальних зборів та Ревізійної комісії, а також засвідчених витягів з них;

(3) кадрової роботи та соціально-побутового обслуговуваних робітників Товариства;

- прийняття після погодження з Загальними зборами рішень:

(а) про списання з балансу Товариства безнадійної щодо стягнення заборгованості, нестач та витрат товарно-матеріальних цінностей, що належать Товариству:

(б) про списання з балансу Товариства морально застарілого, зношеного та непридатного для подальшого використання майна, крім малоцінного та швидкозношуваного майна;

(в) про призначення та звільнення керівників дочірніх підприємств Товариства, філій та представництв, в тому числі, але не виключно, про призначення чи звільнення керівників інших товариств, підприємств та об`єднань контроль над якими здійснює Товариство через володіння корпоративними правами (акціями, частками тощо), а також про умови оплати їх праці; (с) про затвердження положення дочірніх філій та представництв Товариства;

(д) про призначення першого заступника Директора Товариства, головного бухгалтера Товариства;

(с) про укладання договорів, які відносяться до виключної компетенції Загальних зборів учасників Товариства;

- забезпечення дотримання норм законодавства про працю та правил внутрішнього розпорядку;

- забезпечення умов для роботи Наглядової ради Товариства (у разі її утворення):

- інформування учасників про виникнення питань, вирішення яких покладене Статутом та Загальними зборами;

- звітування перед Загальними зборами про діяльність Товариства за звітний період та про хід виконання плану діяльності Товариства, затвердженого Загальними зборами;

- розробка та подання на затвердження Загальним зборам річного звіту про діяльність Товариства (включаючи дочірні підприємства), результати діяльності, балансу з висновками Наглядової ради (у разі її утворення), а також звіту про виконання плану діяльності Товариства;

- підготовка та надання Наглядової ради (у разі її утворення) у двомісячний термін після закінчення чергового фінансового року (фінансовий рік Товариства співпадає з календарним роком), але не пізніше 1 (одного) місяця до дня проведення Загальних зборів, річного звіту про результати діяльності Товариства, його дочірніх підприємств, філій та балансу Товариства для складання висновків по ним:

- за вимогою Наглядової ради (у разі її утворення) надання їй для перевірки всіх матеріалів. бухгалтерської та іншої документації, особистих пояснень;

- здійснення інших дій та виконання інших функцій, які не відносяться до виключної компетенції інших органів управління і які необхідні для досягнення цілей Товариства, виконання планів, затверджених Загальними зборами Учасників та рішень, прийнятих органами управління Товариства.

Крім того, відповідно до ст. 18 КК України службовими особами є: особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до загальних відомостей, які містяться у Інформаційні-телекомунікаційній системі «Податковий блок» щодо ТОВ «КСЦ-Конкорд», директором являється ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ).

Таким чином, ОСОБА_4 , зайнявши посаду директора суб`єкта господарської діяльності - ТОВ «КСЦ-Конкорд», набув статусу службової особи, яка виконує організаційні-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Крім того, згідно вимог діючого законодавства ОСОБА_4 зобов`язаний:

- відповідно до ст. 67 Конституції України - сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом;

- відповідно до п. 16.1.4 ст. 16, п. 36.5 ст.36, ст. ст. 57, 87, 202 Податкового кодексу України №2755-IV від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку.

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_4 державі завдано збитків у розмірі 37 339 129 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Тобто ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 212 КК України.

27.12.2024 слідчим у кримінальному провадженні за погодженням із прокурором групи прокурорів Офісу Генерального прокурора, у зв`язку із наявністю достатніх підстав, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лихачів Ніжинського району Чернігівської обл., громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про те, що він підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за яке передбачено покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу просив задовольнити у повному обсязі, визначивши підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 15 050 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши про необґрунтованість та надуманість підозри, а також не доведеність ризиків, зазначених органом досудового розслідування у клопотанні. Крім того, розмір застави, про яку клопоче сторона обвинувачення, є завідомо непомірними для підозрюваного, не співрозмірним із вчиненим злочином та нібито спричиненої шкоди.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та вивчивши доводи, яким воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 17.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

27.12.2024 слідчим у кримінальному провадженні за погодженням із прокурором групи прокурорів Офісу Генерального прокурора, у зв`язку із наявністю достатніх підстав, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лихачів Ніжинського району Чернігівської обл., громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про те, що він підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

-висновком експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи № 8344/8345/24-72 від 22.08.2024;

-висновком аналітичного дослідження № 35/99-00-08-01-01-20/38708538 від 23.02.2023 «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «КСЦ-КОНКОРД» щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та/або інших правопорушень за період з 01.01.2021 по 31.12.2021»;

-листом Головного сервісного центру МВС № 31/16044-16341-2023 від 27.07.2023;

-довідкою ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» № 113/1106-2 від 31.10.2023;

-податковою декларацією з податку на прибуток ТОВ «КСЦ-КОНКОРД» за 2021 рік;

-протоколом огляду від 23.10.2024, яким здійснено огляд АІС «Податковий блок», розділ «Реєстрація ПП»;

-протоколом огляду від 31.10.2024, яким здійснено огляд АІС «Податковий блок», розділ «Реєстрація ПП»;

-статутом ТОВ «КСЦ-КОНКОРД», затвердженого Рішенням Учасника № 28/10/19 від 28.10.2019;

-іншими матеріалами та доказами у кримінальному провадженні.

Вручене ОСОБА_4 повідомлення про підозру повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним, зокрема, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, № 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Факти та відомості, які були озвучені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру. У майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, вказав, що «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

Отже, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

А відтак доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є безпідставними.

Крім того, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що питання правильності кваліфікації дій підозрюваної особи, як і наявності чи відсутності в її діях складу злочину, вирішуються виключно вироком суду.

Так, метою застосування запобіжного заходу згідно зі ст. 177 КПК України, серед іншого, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших осіб причетних до вчинення злочину, у цьому ж кримінальному провадженні, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити певні дії.

Так, ризик можливості переховуватися від органів досудового розслідування, полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує буде переховуватися від слідства та суду, у тому числі і залишить межі України на період дії воєнного стану, оскільки останній має можливість безперешкодно покинути територію України.

Ризик, передбачений п. 2 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що вся протиправна діяльність, пов`язана із порушенням вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 140.4.4 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України (у редакції від 22.12.2021), та не відображення суми доходів від реалізації послуг з сертифікації, які мали бути задекларовані у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначені за правилами бухгалтерського обліку за 2021 рік, у зв`язку з чим ТОВ «КСЦ-Конкорд» занизило податок на прибуток за 2021 рік на суму 18 917 456 грн., а також не задекларувало податкові зобов`язання з ПДВ та занизило ТОВ «КСЦ-Конкорд» податок на додану вартість, що належить до сплати в бюджет у 2021 році, в сумі 18 421 673 грн., у зв`язку з чим умисно ухилився від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, здійснювалось ОСОБА_4 таємно, приховано, а тому є підстави вважати, що і надалі підозрюваним будуть вживатись заходи щодо приховування протиправної діяльності, а також здійснення дій спрямованих на знищення вже існуючих доказів.

Разом з тим, ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведені.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , який підозрюється у тому, що умисно ухилився від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 212 КК України, що характеризує його з негативної сторони, а також враховуючи ризик продовження здійснення ним протиправної діяльності, до якого у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, які в ході досудового розслідування встановлюються, виявляються та вилучаються на теперішній час, оскільки характер та спосіб вчинення злочину свідчать про можливу наявність доказів поза межами того, що на даний час здобуто.

Санкція частини 3 статті 212 КК України відносить цей злочин до тяжкого та передбачає покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому він оцінюється у світлі таких факторів, мова про які йшла вище, (рішення ЄСПЛ у справі Becciev v. Moldova, п. 58). Отже, слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами.

Проте, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність у застосуванні до підозрюваного такої міри запобіжного заходу як застава.

Окрім того, ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, а також має постійне місце проживання та роботи, має міцні соціальні зв`язки.

Прокурором належно не мотивовано та під час розгляду клопотання не доведено чому інший запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, приймаючи до уваги наявні дані про фактичні обставини провадження, особу підозрюваного, наявність на утриманні малолітньої дитини та постійного місця проживання, також, враховуючи, що сама по собі ступінь тяжкості злочину, що інкримінується особі, не може бути безумовною підставою для застосування йому запобіжного заходу у застави, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляд застави є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При цьому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.02.2025 року.

Крім того, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з метою забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора, які здійснюють досудове розслідування процесуальне керівництво у кримінальному провадженні; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматись від спілкування з іншим підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання уповноваженим органам всі свої паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

У частині 5 статті 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування певних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, за своїм характером не є занадто обтяжливими для ОСОБА_4 та зможуть запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обов`язок утримуватися від спілкування з зазначеними вище особами слідчий суддя вважає необхідним конкретизувати шляхом визначення тимчасової заборони у спілкуванні з ними щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру від 27.12.2024, а також щодо обставин кримінальних правопорушень, які розслідуються у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022. Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Зі змісту ч. 4 ст. 176, ч. 7 ст. 194 та ч. 2 ст. 196 КПК України вбачається, що вказані норми наділяють слідчого суддю правом у період, коли досудове розслідування в рамках певного кримінального провадження ще триває (до його закінчення), вирішувати питання щодо обрання особі запобіжного заходу, але вони не обмежують тривалість застосування такого заходу строками досудового розслідування. Вказане питання регулюється ч. 7 ст. 194 КПК України, у відповідності до якої строк дії ухвали в частині покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не може становити більше двох місяців.

Крім того, за приписами ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Строк, на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК України не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний запобіжний захід, а тому ухвала про застосування до особи запобіжного заходу в частині покладення/продовження обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст. 203 КПК України. При цьому, судовий контроль за дотриманням прав підозрюваного у кримінальному провадженні продовжує здійснювати слідчий суддя, який у тому числі може приймати рішення щодо застосування та продовження строку застосування до підозрюваного запобіжних заходів. Таким чином, враховуючи зазначені вище положення Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя вважає, що термін дії обов`язків має бути визначений строком на два місяці.

На підставі наведеного, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182, 193-196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.02.2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора, які здійснюють досудове розслідування процесуальне керівництво у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматись від спілкування з іншим підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання уповноваженим органам всі свої паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого/прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7